Mammu, kas notiek?
Vai tu domā, ka esmu muļķe? Domā, ka esmu sasodīta muļķe?
Bērnībā, kad es augu,
man sapņos piemita spēja lidot.
Gaiss bija kā ūdens, un es varēju tajā vienkārši peldēt.
Augšā, augšā, augšā un pāri kalniem gluži jaunā dzīvē.
Un trakākais, ka tas piepildījās, - savā ziņā.
Mana vīra vara un nauda pārcēla mani citā pasaulē.
Un katru gadu es rīkoju Jaungada balli, lai to nosvinētu.
Tas bija uzvaras sauciens pār vardarbīgo pagātni.
Izteikts ar peonijām un izmeklētu šampanieti.
18 gadu laikā biju noslīpējusi šīs balles gandrīz līdz pilnībai.
Sasodīts, tev nav ne jausmas, kas es esmu.
Es nevarēju zināt, ka šī balle man būs pēdējā.
OTRĀ NODAĻA NENSIJA
Bet, lai izstāstītu, kā līdz tam nonācu, man jāatgriežas pagātnē.
PIRMS SEPTIŅPADSMIT GADIEM
Man jāorganizē Jaungada balle. Nenovērs manu uzmanību.
Tu novērs manu uzmanību.
Tu esi tik sasodīti seksīga.
- Centies padarīt mani traku? - Nē.
Es cenšos pabeigt šīs kompozīcijas.
Kas vainas?
Zini, šī diena man ir ļoti svarīga.
Nensa!
Lūdzu, šī ir mūsu pirmā balle pēc apprecēšanās.
Mana iestāšanās Henesiju augstākajā sabiedrībā.
Ja nu ar to nepietiks?
Tu esi mana sieva. Tu esi ideāla.
Un, ja tev tas ir par daudz, mēs to atcelsim.
- Nē. - Tikai pasaki vienu vārdu.
- Nē. - Jā.
Man svarīga esi vienīgi tu.
Labi.
Drīz ieradīsies viesi.
Tad parūpēsimies, lai viņiem ienākot ir ko redzēt.
Tolaik Roberts mani mīlēja tik pārmērīgi.
Ar sākotnēju spēku.
Kad starp jums ir tik daudz mīlestības, ka tā notušē visus trūkumus
un dziedē visas brūces.
Pat visvecākās un dziļākās.
Pirmajā laikā es jutu viņa lielo aizsardzību.
Pēc 18 gadiem viss bija pavisam citādi.
Dārgais, kā tev šķiet?
Es šogad šo to pārkārtoju. Vienmēr jāievieš jauninājumi.
Šķiet, ka kredītkartes rēķins šomēnes būs ļoti sāpīgs.
Vai tam nav tā kā par agru?
Ir taču ballīte, vai ne? Klau, Kita ir ceļā.
Es gribētu apspriest darījumus, pirms ierodas viesi.
Nopietni? Ir Jaungada diena.
Jums taču pirms svētkiem bija tā lielā sapulce. Ko…
Ko vēl vajag apspriest?
Es būšu savā kabinetā.
PĒC ARAMINTAS HOLAS GRĀMATAS MOTĪVIEM
Atvainojiet, diemžēl jūs iekārtojaties nepareizā vietā.
Izmaiņas saskaņojiet ar pasākuma koordinatori,
bet izvēlieties īsto brīdi.
Jo šī balle ir šo izlēcēju Henesiju visa gada kulminācija.
Nensija Henesija. Un kas jūs esat?
Atlaistais?
Deivids.
Deivid, nu, vispār vieta bāram ir paredzēta tur zem pergolas.
Tur tas būs stīgojošo glicīniju paēnā
ar skatu uz rožu dārzu.
Vai jūs to zīmējāt? Nav slikti.
Nevajag man glaimot. Es jūs neatlaidīšu.
Diez vai es paspētu atrast aizvietotāju.
Henesijas kundze!
- Jā? - Kundze, man ir nelāgi jaunumi.
Kas noticis?
Dāvanu maisiņi.
Lentītes ir melnbaltas, nevis rozā un sarkanas, kā es pasūtīju,
pieskaņojot rožu parādes tēmai.
Stundu zvanos, lai tās steidzami nomaina,
bet neviens svētkos nestrādā.
Kerolain, ievelc elpu. Labi? Laiks ir.
Es atradīšu palīgus, labi?
Labi. Paldies.
Mana varone! Nāciet iekšā, meitenes!
Uz priekšu!
- Jei! - Eņģelis!
Labi. Tātad tā jāgriež 45 grādu leņķī,
lai gali izskatās skaisti un līdzeni.
Vai tev vajag perfekti vai ka tikai ir?
- Abus nevar? - Nē.
Roberts domā, ka esmu ļāvusi ballei aiziet… pārmērībās.
Domāju - viņam taisnība.
Meitenes, varbūt iznesīsiet šos maisiņus laukā
pie tiem, kam jau ir bantītes?
- Tas būtu lieliski. - Ņemiet katra pa diviem. Ideāli.
Liels paldies.
Tie izskatās brīnišķīgi.
Nensij, klausies, tu rīko visskaistāko Jaungada balli
visiem saviem mīļajiem par prieku.
Man šķiet, ka mums visiem šodien derētu iemesls svinībām.
Vai Markuss?
Hauards.
Viņam atkal nogrieza lekcijas līdz četrām stundām nedēļā.
- Ko? - Jā.
Nudien nezinu, ko mēs darīsim.
Es varu palīdzēt.
Nē, ne jau to es… Nē.
Tu jau esi bijusi pārāk devīga. Naudu es no tevis vairs neņemšu.
Un es negribu melot Hauardam.
Tad nemelo. Zini, ja jāizvēlas starp vīra patmīlību
un bērnu pabarošanu, tad…
Labi, nu, zini, tā nav patmīlība. Viņam ir principi.
Universitāte prasa no viņa visādus trikus, zini,
Romas krišana TikTok stilā un, zini…
Viņš vienkārši… Viņš negrib nolaist savu latiņu.
Labi, ir jauns gads, vai ne?
Iespējas uzrodas, kad tās vismazāk gaida.
Mana draudzene Mērija bija mūžīgā optimisma draudzē.
Tā ir.
Īpaši, ja tas skāra viņas ģimeni.
Drīkstam paspēlēties ar Koras lellēm?
Nē. Tantei ir pārāk daudz darba.
Viņai jāsarīko milzīga balle. Re!
Tas ir svarīgāk. Es pajautāšu, labi?
- Pasaki paldies. - Paldies. Paldies.
Tas man viņā patika. To man no viņas vajadzēja.
Mērija bija māte, kuras man nebija un par kādu es nepratu būt.
Ko?
Vai tas nav tēta krekls?
Viņš man atļāva ņemt. Ko tu gribi, mammu?
Tikai apraudzīt.
Un Mērijas bērni gribētu aizņemties tavas American Girl lelles.
Vai drīkst?
Jā, man tiešām ir vienalga.
Lai ņem tās vecās lelles, ja tu vari atrast.
Agrāk tās bija tavs acuraugs. Sensenos laikos.
Jā.
Kora!
Šī ir tava kleita ballei.
Tagad man tā atkal būs jāgludina. Esi saudzīgāka pret savām mantām.
Nē, es neiešu uz tavu balli.
Mani draugi rīko groziņu vakaru Hailandparkā.
Ko? Kad tas tika nolemts?
Tētis atļāva.
Viņš atļāva?
Kāpēc tu par to tā cepies?
Šī balle nerūp nevienam, vienīgi tev.
Tagad tu esi vienkārši rupja.
Es esmu rupja?
Es nedēļu esmu mājās no skolas, bet tu ar mani nemaz nerunā.
Ar sūda ēdinātāju tu runā vairāk nekā ar savu meitu.
Vai esi man pajautājusi, kā man iet?
Vai tu zini, kas notiek manā dzīvē?
- Sirsniņ, jā, es biju aizņemta, es… - Nē, nevajag. Man vienalga.
Es tikai saku, ka ne jau es esmu tā rupjā.
Labi, kad balle būs garām, es atradīšu laiku tev.
Ak dievs, vienkārši pazūdi no manas istabas, lūdzu.
Man būtu svarīgi, ka tu uz brīdi iegriezies, un tētim arī.
Diez vai tu vairs zini, kas ir svarīgi tētim.
Koras vārdi dziļi ievainoja, bet es nevarēju pārmest viņai.
Viņa bija smalko leļļu un dārgo drēbju pasaules iedzimtā.
Bet mani nekad nepameta sajūta,
ka esmu svešiniece, kas ieklīdusi šajā lielajā mājā.
Baltā salašņa no Beikersfīldas, kas spēlē pārģērbšanos.
Un kuru no atmaskošanas šķir viens solis.
Es pūlos, lai visiem tas būtu nesāpīgāk.
Tiešām? Cik tu iztērēji par šo balli?
Nepiesienies man par tērēšanu, Kita.
Pietiek, ka to dzirdu no tēta.
Es to nokārtošu. Man tikai vajag mazliet vairāk laika.
Jēziņ, Nensij!
- Es nāku pie vīra. - Viņš nav tādā noskaņojumā,
- lai pieņemtu apmeklētājus. - Es riskēšu, paldies.
Viņa nosauca mani par apmeklētāju.
Jā.
Mīļais, kas notiek? Vai mums ir finanšu grūtības?
Nē. Tikai…
Tēvs brauc augumā par mūsu tēriņiem. Nevajag uztraukties.
Tā dēļ tu šorīt dzer trešo viskiju, tāpēc…
Nu beidz!
Vai tam ir kāds sakars ar to jūsu sapulci Ņujorkā?
Viss ir kārtībā.
Es tikai… Man ir daudz darba, un viss.
Nu…
es zinu, kā novērst tavas domas no tā.
Domā - tas ir prātīgi? Tūliņ taču būs klāt viesi.
Tad parūpēsimies, lai viņiem ienākot ir ko redzēt.
Jā?
Piedod.
- Es tikai… - Kāds laiciņš pagājis.
- Izstāstīsi, kas notiek? - Jā. Nē, tas…
Vai tu varētu nespiest mani pie sienas?
Man par daudz ko jādomā.
Tu tur šodien biji lieliska.
Es visu laiku skatījos uz tevi.
Es redzēju. Šķita, ka tu dejo tikai man.
Kamēr neesmu aizmirsis.
Te vajadzētu pietikt nodarbībām nākamos divus mēnešus.
Man derētu jaunas puantes.
Tu noteikti esi Petijas meita.
Labdien!
- Laimīgu Jauno gadu! - Jums arī.
Tētis tikko slavēja rožu dārzu.
Izskatās, ka dārznieki to labi aprūpē.
Vispār es kopju dārzu pati. Jā, man tas šķiet ļoti dziedinoši.
Manuprāt, tas ir brīnišķīgi.
Mani bērni varētu šo to pamācīties no tevis.
Viņi no manis mantojuši visu, tikai ne darba tikumu.
Diez vai tas ir taisnīgi.
Domāju - Roberts pie jums iegulda daudz stundu.
Vairāk viņš iegulda tērēšanā.
Manā ģimenē vardarbība bija neslēpta…
- Tev kaut kas jāiedzer. - …bet Roberta -
izsmalcinātā pasīvās agresijas māksla.
Laipni lūdzu.
Un tā paliktu nepamanīta, ja nebūtu manu draudzeņu.
Pasēdiet tepat. Es tūliņ nākšu.
Laipni lūdzu. Paldies, ka atnācāt.
- Viss kārtībā? - Jā.
- Tas izskatījās interesanti. - Tā bija.
Vai Roberta tētis atkal flirtēja ar tevi?
Viņš ar mani neflirtē.
Apžēliņ, varbūt flirtē.
Nezinu, viņiem ir sava slepenā valoda. Es to neprotu.
Meitenes! Prātīgi ar tām, labi?
Mums nekas tik dārgs nepieder.
Nekas. Korai tās vairs nav svarīgas. Un es arī.
- Ko tu. Tu esi svarīga. - Nensij!
Ak vai! Neciešu šo sievieti. Atā!
Čau! Priecājos redzēt.
Atvaino.
ELINORA ES TUVOJOS…
VAJAG MARTĪNI…
- Ela! - Čau! Laimīgu Jauno gadu!
Nevajadzēja manis dēļ saīsināt ceļojumu.
Tu smejies? Nekut citur es nevēlos būt.
Ak dievs! Neviens pēc 16 stundu lidojuma neizskatās tik labi.
Tu nesaprati? Degvīns. Vermuts. Olīvas. Manā mutē - nekavējoties.
Tev par laimi, es pazīstu bārmeni.
Garšīgs. Paldies.
Jums arī nav ne vainas.
- Šis sagādās nepatikšanas. - Jā.
- Čau! - Čau!
- Čau! Kā iet? Labi. - Labi. Un tev?
- Es arī tādu gribu. - Tiešām?
Kopš kura laika tu dzer martīni?
Tu biji prom divas nedēļas. Tagad esmu cits cilvēks.
- Nensij, bravo! Ideāla balle. - Paldies.
Malacis. Un kur tad saimnieks?
- Jā. Roberts nav redzēts. - Jā. Viņam jāpastrādā.
- Viņš šodien strādā? - Jā.
Vai arī tas ir eifēmisms tam, ka jums pirms balles bija sekss…
- Nē. - …un nu viņš atgūstas?
- Ko? - Jā, viņi tā mēdz.
- Tā nav, ko? Nē. - Jā.
- Agrāk bija. - Kad… Un kas notika?
Pēdējā laikā kaut kas nav kārtībā.
Nezinu, pirmīt mēģināju kaut ko sākt, bet viņš nebija uzdevuma augstumos.
Es tevi sapratu.
Tas ir pilnīgi normāli. Laulības dzīve, vai ne?
Pasaki, ka tas ir normāli.
- Es nezinu… - Vai tad?
…ne velti esmu brīva.
Tu sen esi precējusies. Vai gribi teikt,
ka tavam vīram tas nekad nesagādā grūtības?
Ak dievs!
Grūtības bijušas citā ziņā, bet ne šajā.
Domāju -
varbūt tāpēc, ka tēvs izdara uz viņu spiedienu darbā.
- Ģimenes finanses. Varbūt tāpēc? - Tas…
- Stress? - Jā, protams.
Jā, neizgudro nedienas tur, kur to nav. Viss.
- Ela. - Jā.
Es…
- gribu tevi ar kādu iepazīstināt. - Nē.
- Jā. Jā, jā, jā. - Viņš ir šķīries advokāts.
Nevis šķiršanās advokāts. Advokāts, kurš ir šķīries.
Spēlē tenisu kopā ar Robertu, bet viņš ir demokrāts.
- Sarunājām, ka nemēģināsi savest. - Jā.
Šī nav savešana, tikai iepazīstināšana.
- Un viņš pazīst Bejonsi. - Nē.
Jā, kopā bijuši kādā pasākumā.
Tu atklāji intrigu, ne?
- Ed! Čau! - Bejonsi?
Atvainojiet.
- Te viņa ir. - Čau!
Jauns gads, jauns triumfs.
- Tu esi mīļš. - Smukiņš.
Šī ir Elinora. Draudzene, par kuru tev stāstīju.
- Elinor, ļoti patīkami. - Man arī.
- Laimīgu Jauno gadu! - Laimīgu Jauno gadu!
Nensija stāsta, ka esat no Bostonas.
Es studēju tieslietas Kembridžā.
Jā.
Hauards. Man šķiet - mums…
- Mēs piemirsām… - Kāpēc?
- Apsolījām Hauardam dzērienu. - Nē.
- Jā. Tā ir. - Vai tad? Tiešām?
Jā.
Tu esi tik laba. Viņš ir jauks.
- Smukiņš, vai ne? Jā. - Jā.
Esi tik laba un nepiemini to, ko es tev teicu par Hauarda darbu.
Viņš apvainosies, ja zinās, ka es tev izstāstīju un…
- Protams. Nē, es neko neteikšu. - Paldies.
Man ar dažiem jāsasveicinās.
- Es būšu tur. - Labi.
Šodien Balančins būtu pirmais, kuru boikotē
vai labākajā gadījumā apzīmogo kā "problemātisku".
Bet viņam, tāpat kā man,
dejas nolūks nav izpatikt skatītājiem vai māksliniekiem.
Tās mērķis ir provocēt. Uzbudināt.
Un ar tevi pie stūres, Fil, tā ir vienmēr.
Un mēs neko nespētu
bez tik dāsnu valdes locekļu atbalsta kā Henesijas kundze.
Vai drīkstu uz brīdi nolaupīt maestro?
Atvainojiet.
Iespējams, man ir īstais cilvēks, kurš varētu sacerēt programmiņu uzvedumam.
Viņš ir atzīts pasniedzējs.
Varbūt viņš man izpalīdzēs un izbrīvēs laiku.
Čau! Mērij, Hauard, šis ir Fils Delavīns no Losandželosas Metropoles baleta.
Viņš ķēries pie aizraujoša oriģināldarba, ko sauc Ariadne.
Tava joma, vai ne, Hauard? Grieķu mitoloģija.
Jā. Šī labirinta metafora
māksliniekiem interpretiem jau sen šķiet neatvairāma.
Es droši vien neesmu pirmais, kurš ķeras tai klāt,
taču ceru, ka man būs svaigs skatījums.
Saprotams, ka mākslinieki…
Biju pieradusi, ka Roberta ģimene mani izslēdz no savām sarunām.
Šo pieredzi mēs visi…
Bet šoreiz viņi nerunāja par jahtām vai golfu.
Notika kaut kas daudz nopietnāks.
…cilvēka projektētā celtnē.
Atvainojiet, lūdzu.
Jā, bet vai jūs nepiekrītat, ka labirints būtībā… Tas ir konstrukts.
Hārlan! Priecājos, ka varējāt atnākt.
Neparko nelaistu garām. Priecājos redzēt.
Kā klājas Lēnai?
Domāju, ka Roberts izstāstīja. Mēs ar Lēnu…
Mīļais, čau! Tu teici, ka ieskriesim uz sekundīti.
Mani draugi mūs gaida Nobu.
Paipere, šī ir Nensija. Mana klienta Roberta sieva un namamāte.
Priecājos iepazīties.
Jūsu māja ir milzīga.
Paldies.
Paipere, atstāsi mūs vienus?
Viņa strādā mūsu firmā.
Hārlan, jūs vienmēr esat man ļoti palīdzējis
noorientēties šīs ģimenes niansēs.
Es centos. Katram sevi cienošam finanšu pārvaldniekam ir pienākums…
Kas notika sapulcē Ņujorkā?
Tas tas tev jājautā Robertam.
Es jautāju. Viņš izvairās.
- Mani saista pienākums pret klientu. - Pienākums…
Jūs drāžat savu 25 gadus veco sekretāri.
Nevajag piesaukt neesošu ētikas kodeksu.
Tā nav ētika, bet pašsaglabāšanās.
Tāpēc aprunājies ar vīru.
Kas tas ir?
Izskatās, ka jums noderētu.
To nu man šobrīd vajag vismazāk.
Diagnoze ir pareiza, bet nepareizās zāles.
Es jūs saprotu.
Foršs tetovējums. Puķe?
Tas ir fraktālis. Ģeometrija.
Sarežģītas figūras, kas atkārtojas, paliekot nemainīgas.
Lai cik rūpīgi jūs pētītu, lai kā pietuvinātu, attālinātu,
visas ir vienādas.
- Sen interesējaties par matemātiku? - Godīgi sakot,
es pat nezināju, kas tas ir, līdz tetovētājs paskaidroja.
Ieraudzīju to kādā logā, to vietu sauc Coal Mine, un es…
Pag, Coal… Tā Coal Mine, kas ir Potomakparkā pie Beitsa avēnijas?
Velns! Esat Beikersfīldas meitene?
Es uzaugu pretī Sanlorenai.
Nevar būt. Es mācījos Vista West vidusskolā.
Es zināju, ka jūsos kaut kas ir. Kad pēdējoreiz tur bijāt?
Es tur neatgriežos.
Tagad esat tam par smalku?
Nē, patiesībā gluži pretēji.
Domāju, ka baidos - ja atgriezīšos, sapratīšu, ka nemaz neesmu mainījusies.
Ka esmu tieši tāda pati kā agrāk.
Kas tur slikts?
Tas bija bīstami.
Paldies, Skot.
Man jāiet iekšā. Viņa varētu būt pamodusies.
Glāzi šampanieša, krietnais cilvēk.
Tātad šis Hauards. Klasiskās literatūras pasniedzējs.
Viņš šķiet zinošs. Mazliet provinciāls.
Viņš ir mīļš draugs, kuram noderētu iespēja.
Tu vislabāk zini, cik spiedīgs ir Metro baleta budžets.
Varbūt mēs varētu palielināt savu ziedojumu.
Lai samaksātu viņam algu. Man jāaprunājas ar vīru.
- Sveiks! Jūs esat garāks par mani. - Sveiks!
Britu salas ir pasakainas.
- Bet ēdiens… - Ak vai! Būs brāziens!
Es tevi viņam slavēju vairākas dienas.
Varēji vismaz parunāties.
Es centos, tik tiešām. Viņš ir nāvīgi garlaicīgs.
- Nē. - Ko esmu palaidis garām?
Jā. Tava burvīgā sieva, slava viņai, centās man ieskapēt tavu draugu Edu.
Edu Holkumu?
- Dzirdēji, kā viņš to pateica? - Ko?
Nav viņas gaumē.
- Kā tu zini? - Beidz! Ko tu dari?
Mana mīlas dzīve nav kļūme, kas jālabo, ja?
- Man patīk neatkarība. - Mēs gribam, lai esi laimīga.
Esmu ļoti laimīga. Man esat jūs ar Mēriju, manas gara radinieces,
un pa kādam rotaļu biedram šur un tur.
- Ak vai! Tuvojas. - Nensij!
Tēti samulsinājuši tie sarežģītie dzērieni.
Vai es varētu viņam dabūt parastu tasi kafijas?
Protams.
Redzēju, ka tu pirmīt runāji ar Hārlanu.
Jā, iepazinos ar viņa draudzeni. Drusku papļāpājām.
Par ko vēl tu ar viņu runāji?
Viņš man neko nepateica.
Daži ģimenes biznesa aspekti ir sarežģīti,
un būtu labāk, ja tu nejauktos.
Es arī piederu pie ģimenes, Kita.
Nu, es ceru, ka ziņu esmu nodevusi.
Velns, kāpēc es tev tā nepatīku?
Vienmēr esmu centusies atrast ar tevi kopīgu valodu.
Vai tas ir tāpēc, ka tēvs atdeva šo māju mums, nevis tev?
Es labprāt ar viņu aprunātos, ja tas…
Kā tu domā, kurš mani šurp atsūtīja?
Gribi zināt, kāpēc tu man nepatīc?
Katrs tavs solis ir merkantils.
Tā bijis vienmēr, bet Bobijam tikai tagad atveras acis.
Palūgšu mūsu namamātei jūsu kontaktus.
- Labāk pats iedošu. - Cik savdabīgi.
Ak dievs!
- Lūdzu, piedodiet. - Jūs neesat vainīga. Piedodiet man.
- Viss kārtībā? - Jā.
- Tev tek asinis. - Nē. Viss kārtībā.
Atvainojiet. Lūdzu, izklaidējieties.
Dārgais?
Drīkstu?
Ko drīkstat?
Vai esat apmaldījies?
Varējāt izmantot jebkuru citu vannasistabu.
Nē. Es neesmu apmaldījies.
Nu protams. Jūs šeit dzīvojāt pirms mums.
Mani šeit uzaudzināja.
Uz zemes, kuru mans vectēvs nolīda apelsīnu dārziem un naftas laukiem.
Tēvs rezervēja skaistākās vietas, lai būtu kur audzināt ģimenes.
Vai padosi man dvieli, lūdzu?
Mums ar Džeinu nevajadzēja divas izlietnes.
Taču mēs labi satikām.
Mēs iebūvējām divas izlietnes rekonstrukcijas laikā.
Ja pareizi saprotu, jūs uztrauc mūsu tēriņi.
Vai tā tev teica Bobijs?
Vēlos pateikt, ka es to zinu un esmu apņēmusies samazināt
viesību izdevumus nākotnē.
Man tiešām patīk tavas balles.
Būtu žēl, ja nākamgad tā nenotiktu.
Lai ko biju pārcietusi, šī balle mani vienmēr uzlādēja.
Tā bija mana iespēja palepoties.
Pierādīt, ka šī tiešām ir mana dzīve.
Vairs tā nešķita.
Bija pienācis laiks noskaidrot, ko vīrs no manis slēpj.
MEKLĒŠANA
VĒSTURE
DŽENETA VAČOVSKA AKTĪVU NODALĪŠANA
ADRESĀTS: ROBERTS HENESIJS
JĀSAŅEM NO JŪSU SIEVAS LAULĪBAS ŠĶIRŠANAS PROCESS
Mammu, kas notiek?
Vai tu domā, ka esmu muļķe? Domā, ka esmu sasodīta muļķe?
- Tu neesi upuris… - Beidz… Mammu, beidz!
Mammu, kas notiek?
Mammu!
Domā - esmu sasodīta muļķe?
Mammu, apstājies! Apturi mašīnu!
Bāc…
Kāds puncis! Sviests.
Kora! Ko tas nozīmē?
Mēs laižam. Es tikko brīvprātīgi piespiedu kārtā iegriezos, kā liki, tā ka…
Nē, kas ir šis?
Tematiskā ballīte - baltie salašņas.
Pag, skaties!
Esmu trāpījusi, vai ne?
Kā Džozija to nosauca?
- Plikadīdu pusdienas. - Tu nedrīksti to vilkt.
- Atslābst! Labi, mēs aizejam. - Tūliņ pat novelc!
- Mammu, tu taču nerunā nopietni. - Tu ņirgājies par mani?
Mana pašas meita?
Par ko tu runā?
Tam nav nekāda sakara ar tevi. Mēs izklaidējamies.
Kopā ar bagātajiem draugiem tēlot nabagus - tas ir pretīgi.
Vai tikpat pretīgi kā tērēt desmitiem tūkstošus dolāru
par vēlbrokastīm, ko ielikt instagramā,
- lai draugiem skauž? - Labi, piedod.
- Esi godīga pret sevi. - Jūs ejiet. Kora netiks.
- Es aizeju. Laid! - Tu paliksi.
Tu esi liekulīga mele.
Sasodīts, tev nav ne jausmas, kas es esmu.
Kur tu biji?
Studija šodien bija vaļā. Biju uz mēģinājumu.
Kur ir Skots?
Aizgāja pastaigāties.
Brauksim pavizināties.
- Vai tu domā, ka esmu muļķe? - Nē.
- Domā, ka esmu sasodīta muļķe? - Nē.
Mammu!
Tu neesi upuris, tāpēc nevajag tēlot!
- …senos aizmirst drīkst - Mammu! Apstājies!
Un prātā vairs necilāt…
Mammu!
Vai draugus senos aizmirst drīkst…
- Nensij, lūdzu! - Nensij, apstājies! Lūdzu!
- Ak kungs! - Nensij!
- Vai dieniņ, mīļā! - Goda vārds, es aizmirsu.
Es aizmirsu, kur esmu.
- Nekas. Viss kārtībā. - Aizmirsu, kas esmu.
- Tev viss ir kārtībā. Viss labi. - Tas notiek.
Kas?
Tas notiek. Es pārvēršos par savu māti.
- Nē. Nē, nē. - Nē, nē.
Tam bija lemts notikt.
- Es tur neko nevaru darīt. - Nesaki tā.
Tava māte mēģināja tevi nogalināt, Nensij. Tas ir pavisam kas cits.
Tu neesi viņa.
- Es nekad neesmu Korai situsi. - Tas ir pārpratums.
- Tikai pārpratums. - Elpo!
Tu vari to labot. Apsēdies. Nāc. Būs labi.
Nu re. Viss kārtībā.
- Kas būs ar Robertu? - Kādā ziņā?
Viņš jau ir sācis attālināties.
Es tur tagad nespēju atgriezties.
Nevajag arī.
- Mums nav tur jāatgriežas. - Nē.
Bet, ja tu tomēr iesi, tad nebūsi viena. Mēs būsim ar tevi.
Mēs tevi atbalstām. Mēs tevi atbalstām.
Tā ir tikai gramba. Nevis avārija.
Vienkārši elpo.
Koledžas ballītē iepazītas meitenes kļūst par tavām gara radiniecēm.
Par tavām glābējām.
Cilvēki, kuri pazīst tevi līdz kaulam, bet mīl tik un tā.
Ja tikai tu viņiem ļautu.
Kā es varēju zināt, ja viņa nav stāstījusi?
Kad jautāju par viņas pagātni, viņa mani atgrūž,
atbild, ka negrib runāt par pagātni.
- Jā, nu… - Viņa ir mana māte,
bet es par viņu neko nezinu.
Tā nav tava vaina.
Nav īstais brīdis.
Labi, sirsniņ. Es biju apjukusi.
Es atvainojos par to, ko teicu.
Mīļā. Ej.
Ko?
Tev nav jābūt miera sarunu vidutājam starp mani un manu meitu.
To nevar labot ar glāzi silta piena un apskāvienu.
Viņa to atcerēsies visu mūžu.
Tāpēc pašlaik svarīgākais ir atvainoties.
Nē. Tev jāliek viņa mierā.
- Kas notiek? - Viņa ir satriekta.
Kas notiek starp mums?
Nesaki, ka viss ir kārtībā. Es zinu, ka nav.
Kad tu ar mani runāsi?
Nesāksim tagad.
Bērnībā, kad es augu, man sapņos piemita spēja lidot.
Augšā, augšā, augšā un pāri kalniem gluži jaunā dzīvē.
Sveiks!
Es priecājos ar jums iepazīties.
Un varbūt, ja jūs gribētu kopā iedzert kafiju vai ko citu…
Jūs esat ļoti jauks.
Bet es nevaru. Es atvainojos, ja radīju nepareizu priekšstatu.
Jā.
Jā, radījāt.
Bet es nespēju aizbēgt no pagātnes, tāpat kā nespēju savicināt rokas un lidot.
Tā paliks ar mani tāpat kā rētas uz mana ķermeņa.
Tā vilks mani atpakaļ veidos, kurus pat es līdz galam nesapratu.
SKOTS RĪDS
Čau!
Vai atļausi? Tā ir Džuniperas jaka.
Lūdzu.
Būtu nepieklājīgi nepateikties tev par darba iespēju.
Es zinu - tu to darīji, jo Mērija izpļāpājās.
Jā. Mana sieva nav tik veikla spiedze, kā pati iedomājas.
Tā nebija izpalīdzēšana. Iestudējumam tu būtu ieguvums.
Tu neproti melot. Bet, nē, Fils piedāvāja man darbu.
Domāju, ka viņš to piedāvāja Deividam.
Šķiet, viņš mani sajauca ar bārmeni.
Jā, tas būtu Fila stilā. Varu labot viņu, cik gribu,
- viņš tik un tā sauc mani par Luīzi. - Luīze?
Kur viņš to rāva?
Droši vien citu vecas sievietes vārdu nevarēja izdomāt.
- Domā - tev ir vecas sievietes vārds? - Es zinu, ka ir. Jā.
Mani nosauca kaut kādas vecas, mirušas tantes vārdā.
Vārdā Nensija nav nekā veca.
Tam piemīt, ja ne ritms, tad kaut kas dejisks.
Tu esi dejotāja, vai ne?
Agrāk biju. Jā.
Nezinu. Man laikam labāk patīk Luīze.
Nu ko, tiksimies baletā, Luīze.
Tiksimies, Deivid.
Tulkojusi Dace Andžāne