Mor, hvad sker der?
Tror du, jeg er dum? Tror du, jeg er dum, for fanden?
Som barn havde jeg evnen til at flyve i mine drømme.
Luften var som vand, og jeg kunne svømme i den.
Op, op, op over bjergene og ind i et helt nyt liv.
Det vilde er, at det på en måde blev til virkelighed.
Det var min mands magt og penge, der bragte mig ind i en ny verden.
Og hvert år holdt jeg en nytårsfest for at fejre det.
Det var et sejrsbrøl over min voldelige fortid.
Udtrykt med pæoner og årgangschampagne.
Gennem 18 år havde jeg finpudset festerne, så de fremstod perfekte.
Du ved fandeme ikke, hvem jeg er.
Jeg vidste ikke, at den her fest blev min sidste.
KAPITEL TO NANCY
For at fortælle, hvordan det kom dertil, må jeg gå tilbage.
SYTTEN ÅR TIDLIGERE
Hej.
Jeg skal være klar til nytårsfesten. Du må ikke distrahere mig.
Du distraherer mig.
Du er så sexet.
- Vil du drive mig til vanvid? - Nej, jeg vil sætte blomsterne op.
Hej.
Hvad er der galt?
Den her dag betyder bare ret meget for mig.
- Åh, Nance. - Det er vores første fest som ægtefolk.
Jeg skal introduceres til hele Hennessey-kredsen.
- Hvad, hvis det ikke er godt nok? - Du er min hustru. Du er perfekt.
Og hvis det er for meget, aflyser vi bare.
- Nej. - Bare sig til.
- Nej. - Jo. Jeg går kun op i dig.
Okay.
Folk kommer snart.
Lad os give dem noget at ankomme til.
Robert elskede mig så umådeholdent dengang.
På den voldsomme måde, man gør i starten.
Når kærligheden er så stor, at det føles, som om den slører alle fejl
og heler alle sår.
Selv de ældste og dybeste af dem.
Jeg følte mig så beskyttet af ham dengang.
Atten år senere var det en anden sag.
Skat, hvad synes du?
Jeg har flyttet lidt rundt i år. Altid fornyelse.
Jeg synes, at regningen kommer til at gøre ret ondt.
Er det ikke lidt tidligt?
Der er vel fest. Kit er i øvrigt på vej herover.
Vi skal ordne noget, før gæsterne kommer.
Seriøst? Det er nytår. I holdt et stort møde lige før jul.
- Hvad mangler I at tale om? - Jeg går op på kontoret.
BASERET PÅ ARAMINTA HALLS BOG
Undskyld, du stiller op det forkerte sted.
Alle ændringer skal godkendes af eventkoordinatoren.
Men pas på.
Festen er årets højdepunkt for de der Hennessey-narrøve.
Nancy Hennessey. Og du er?
Fyret?
David.
David. Baren skal faktisk være derovre under pergolaen.
Så får den skygge fra blåregnen og udsigt til rosenhaven.
Har du tegnet det? Ikke dårligt.
Du behøver ikke smigre. Jeg fyrer dig ikke.
Jeg har ikke tid til at finde en anden.
Mrs. Hennessey. Jeg har en forfærdelig nyhed.
Hvad nu?
Det er gaveposerne.
De har brugt sort og hvidt bånd og ikke rosa og karminrød, der passer til temaet.
Jeg har brugt en time i telefonen, men alt er lukket i dag.
Caroline, tag det roligt. Vi har stadig tid. Jeg får fat i nogen.
Okay, tak.
Min helt. Kom ind, piger.
Ind med jer.
Du er en engel.
De skal klippes i en 45 graders vinkel, så enderne er pæne og lige.
Skal det gøres perfekt eller bare gøres?
- Hvad med begge dele? - Nej.
Robert synes, festen er blevet for… ekstravagant.
Han har nok ret.
Piger, kan I ikke sætte poserne ud foran? Alle dem med sløjfer på.
- God idé. - Tag to hver. Perfekt.
Tak skal I have.
Hvor er de fine.
Nancy, du holder den smukkeste nytårsfest for alle dem, du elsker.
Og vi har alle sammen brug for noget at fejre i dag.
Er det Marcus?
Det er Howard.
De har skåret hans hold igen, så han kun har fire timer om ugen.
- Hvad? - Ja.
Jeg ved ikke, hvad vi skal gøre.
- Jeg kan hjælpe jer. - Nej, det var ikke det, jeg…
Du har været alt for gavmild. Jeg tager ikke imod flere penge.
Og jeg vil ikke lyve for Howard.
Så lad være. Hvis valget står mellem din mands ego
og at give dine børn mad på bordet…
Det er ikke hans ego. Han har sine principper.
Universitetet vil gerne have gimmicks. "Roms fald ifølge TikTok" og den slags.
Han vil ikke gå på kompromis med sine standarder.
Nå, det er et nyt år. Uventede muligheder kan dukke op.
Mary var evig optimist.
- Sandt nok. - Især når det gjaldt hendes familie.
- Må vi lege med Coras dukker? - Nej, Nancy har for travlt med festen.
Det er vigtigere. Jeg spørger hende.
- Sig tak. - Tak!
Det elskede jeg ved hende. Jeg havde brug for det.
Mary var den mor, jeg ikke havde haft og ikke kunne finde ud af at være.
Hvad?
- Er det ikke fars skjorte? - Jeg måtte godt få den. Hvad vil du?
Bare sige hej.
Og Marys piger vil gerne lege med dine American Girl-dukker. Må de det?
Ja, jeg er totalt ligeglad. De må få dem, hvis du kan finde dem.
Du var ellers helt besat af dem. Engang for længe siden.
Ja.
Cora.
Det er din kjole til festen.
Nu skal den stryges igen. Du må passe bedre på dine ting.
Jeg kommer ikke. Mine venner i Highland Park holder noget.
Hvad? Hvornår blev det besluttet?
- Far sagde, det var fint. - Gjorde han?
Hvorfor skal du være sådan? Det er kun dig, der går op i den fest.
- Nu er du uforskammet. - Mig?
Jeg har været hjemme fra skolen en uge, og du har ikke talt til mig.
Du taler mere med kokken end med din egen datter.
Har du spurgt, hvordan jeg har det? Ved du, hvad der sker i mit liv?
- Jeg ved godt, jeg har haft travlt… - Det er fint.
Men det er ikke mig, der er uforskammet her.
Når festen er overstået, sætter jeg tid af til dig.
Gå nu bare ud af mit værelse.
Det ville betyde meget for mig, hvis du kiggede forbi. Og for din far.
Jeg tror ikke, du ved, hvad far synes.
Coras ord ramte mig, men jeg bebrejdede hende ikke.
Hun var født ind i en verden med fine dukker og dyrt tøj.
Jeg ville altid føle mig som en fremmed, der var vadet ind i det store hus.
En underklassetøs fra Bakersfield, der legede klæd-ud.
Altid tæt på at blive afsløret.
- Jeg prøver at føje alle. - Nå? Hvor meget koster festen?
Hold nu kæft med det, Kit. Jeg hører rigeligt fra far.
Jeg skal nok få det løst. Bare giv mig lidt tid.
Jøsses, Nancy.
- Jeg skal tale med min mand. - Han er ikke i humør
- til gæster lige nu. - Jeg tager chancen, tak.
Hun kaldte mig en gæst.
Ja.
Hvad sker der, skat? Har vi problemer med økonomien?
Nej. Det er bare…
Far er på nakken af mig over vores forbrug. Det er fint.
Det er din tredje whisky før frokost, så…
Hold nu op.
Har det noget at gøre med det møde, I holdt i New York?
Nej. Alt er fint. Jeg har bare en masse arbejde.
Okay.
Jeg kan aflede dine tanker lidt.
Er det en god idé? Gæsterne kommer snart.
Lad os give dem noget at ankomme til.
Ja?
Så…
- Undskyld. - Det er okay.
Jeg er bare…
- Fortæl mig, hvad der sker. - Nej…
Gider du lade være med at presse mig? Jeg har mange ting at tænke på.
Du var supergod deroppe.
Jeg kiggede på dig hele tiden.
Det så jeg. Det var, som om du dansede kun for mig.
Før jeg glemmer det…
Det her dækker dine timer de næste to måneder.
Jeg mangler nye tåspidssko.
Du er helt sikkert Pattys pige.
Goddag.
- Godt nytår. - I lige måde.
Far roste lige rosenhaven. Gartnerne passer den godt.
Jeg står faktisk selv for havearbejdet. Det er meget terapeutisk.
Det er glimrende. Mine børn kunne lære noget af dig.
De har arvet alt fra mig, bortset fra min arbejdsmoral.
Det er vist ikke rimeligt. Robert lægger mange timer for dig.
Han lægger i hvert fald meget ud.
I min familie var volden åbenlys.
- Vi finder en drink til dig. - I Roberts var den passiv-aggressiv.
Velkommen.
Og helt ubemærket, var det ikke for mine venner.
Bliv her. Jeg kommer tilbage.
Velkommen.
- Er du okay? - Ja.
- Det så… interessant ud. - Ja.
- Flirtede Roberts far med dig igen? - Han flirter ikke med mig.
Gud, måske gør han. Jeg fatter ikke deres hemmelige sprog.
Piger, vær forsigtige med dem. De er dyrere end noget, vi ejer.
Cora er ligeglad med dem. Ligesom hun er med mig.
- Hold da op. - Nancy!
Gud, jeg hader den kvinde.
Hej. Dejligt at se dig.
Undskyld.
JEG ER HER NU. TRÆNGER TIL EN MARTINI…
- El! - Hej! Godt nytår.
Du behøvede ikke komme tidligt hjem.
Hvad snakker du om? Jeg ville ikke være andre steder.
Hold da op, ingen ser så godt ud efter en 16 timers flyvetur.
Skrev jeg det ikke tydeligt? Vodka, vermouth, oliven. I min mund, nu.
Heldigvis kender jeg bartenderen.
Lækkert, tak.
Du er heller ikke værst.
- Han er en værre en. - Ja.
- Hej. - Hej!
- Hvordan går det? - Godt.
- Jeg tager sådan en. - Siden hvornår drikker du martini?
Du var væk i to uger. Jeg er en anden nu.
Wow.
- Nancy, bravo. Det er perfekt. - Tak.
Flot. Hvor er manden i huset?
- Nå ja. Jeg har ikke set Robert. - Han skulle arbejde lidt.
- I dag? - Ja.
Eller er det, fordi I havde sex før festen, og han lige skal komme sig?
- Hvad? - Det gør de altid.
- Gør I det? - Ja.
- Gjorde. - Hvad skete der så?
Det går ikke så godt for tiden.
Jeg prøvede at lægge an til det før, og han havde ikke lyst.
Den forstod jeg godt.
Det er helt normalt. Er det ikke rigtigt, Ellie?
Ingen anelse. Der er en grund til, jeg er single.
I har været gift i en evighed. Siger du, at han altid kan præstere?
Wow. Hold da op.
Vi har haft andre problemer. Bare ikke det. Jeg har tænkt på,
om det er, fordi hans far lægger et stort pres på ham.
- Familiens økonomi. Stress. - Ja, helt sikkert.
Ja, du skal ikke opfinde problemer.
- El. - Ja?
Jeg…
- Jeg har en, du skal møde. - Nej.
- Jo! - Han er skilt og advokat.
Ikke skilsmisseadvokat, men selv skilt.
Han spiller tennis med Robert, men han er Demokrat.
- Ikke flere forslag til mænd. - Jeg introducerer jer bare.
- Og han kender Beyoncé. - Nej.
- Jo, de holdt en fundraiser sammen. - Det skulle du have sagt.
- Ed? Hej. - Undskyld mig.
- Der er hun jo. Endnu en succes. - Hvor er du sød.
Det er Eleanor, min veninde.
- Mig en fornøjelse. - I lige måde.
- Godt nytår. - Godt nytår.
Nancy siger, du er fra Boston. Jeg har læst jura på Cambridge.
- Wow. - Ja.
Howard… Vi har glemt, at vi skylder Howard en drink.
- Nå ja, det gør vi. - Gør I?
Ja.
- Det var pænt af dig. Han er sød. - Ja, ikke?
Du skal ikke nævne det, jeg sagde om Howards arbejde.
- Han må ikke vide, jeg har sagt det. - Selvfølgelig. Jeg siger ingenting.
- Jeg skal lige hilse på nogen. - Jeg går herind.
I dag ville Balanchine blive canslet eller blive stemplet som "problematisk".
Men for ham og også for mig
skal dans ikke behage publikum eller de optrædende.
Den skal provokere. Ophidse.
Med dig ved roret sker det altid, Phil.
Vi kunne ikke gøre det uden støtte fra bestyrelsesmedlemmer som mrs. Hennessey.
Må jeg stjæle maestroen et øjeblik?
Undskyld mig.
Jeg har den perfekte til at skrive programnoter til den nye opsætning.
Han er en anerkendt professor, der måske kan finde tid til mig.
Hej, Mary, Howard. Det er Phil Delavigne fra L.A. Metropolitan Ballet.
Han arbejder på et spændende stykke, der hedder Ariadne.
Er det ikke dit område? Græsk mytologi?
Jo, metaforen for en labyrint er uimodståelig for kunstnere.
Ja, jeg er næppe den første, men jeg håber at kunne bidrage med noget nyt.
Kunstnere bliver jo…
Jeg blev aldrig inddraget i samtalerne i Roberts familie.
Men det her handlede ikke om sejlbåde eller golf.
Der foregik noget mere alvorligt.
…i en menneskeskabt struktur.
Undskyld mig et øjeblik.
Men vil du ikke mene, at labyrinten er en abstrakt idé?
Harlan. Godt, du kom.
- Selvfølgelig. Godt at se dig. - Hvordan har Lena det?
Har Robert ikke sagt det? Lena og jeg er…
Hej, skat. Du sagde, vi gik snart. Mine venner venter på os på Nobu.
Piper, det er Nancy, min klient Roberts kone og vores værtinde.
Hyggeligt at møde dig. Jeres hus er kæmpestort.
Tak.
Piper, giv os lige et øjeblik.
Hun arbejder i firmaet.
Harlan, du har altid hjulpet mig med at navigere i den her familie.
Jeg har prøvet. En god formueforvalter skylder…
Hvad skete der på mødet i New York?
- Det må du spørge Robert om. - Han viger udenom.
- Jeg er æresbundet til min klient. - Ære? Du knalder din 25-årige sekretær.
- Moral er vist ikke en forhindring. - Det handler om selvopholdelse.
Så tal med din mand.
Hvad er det?
- Du trænger vist til en. - Det er det sidste, jeg trænger til.
Diagnosen er rigtig, men medicinen forkert.
Javel.
Flot tatovering. Er det en blomst?
Det er en fraktal. Det er noget geometrisk.
Komplekse, gentagne mønstre, der aldrig ændrer sig.
Uanset hvor meget man zoomer ind eller ud, er det den samme historie.
Har du altid været glad for matematik?
Jeg vidste ikke, hvad det var, før tatovøren forklarede det.
Jeg så den i vinduet i noget, der hedder Coal Mine…
Vent, Coal Mine? Tæt på Bates i Potomac Park?
- Hold kæft, er du fra Bako? - Jeg voksede op ude ved San Lauren.
Det er løgn. Jeg gik på Vista West.
Wow.
Jeg vidste, der var noget ved dig. Hvornår har du sidst været der?
- Jeg tager aldrig derud. - Er du for fin til det nu?
Tværtimod faktisk.
Jeg er bange for at indse, at jeg slet ikke har forandret mig.
At jeg er præcis, som jeg altid har været.
Hvad fejler det?
Det var farligt.
Tak, Scott.
Jeg går ind. Måske er hun stået op.
Et glas champagne.
Ham Howard, professoren i klassiske studier?
Han virker, som om han har forstand på det. En smule provinsiel.
Han er en god ven, som har det svært.
- Du ved, hvor stramt budgettet er. - Måske kan vi øge vores bidrag.
Det kan betale hans løn. Jeg taler med min mand om det.
Hej. Du er højere end mig.
De Britiske Øer er smukke.
- Men maden… - Ups, afsløret.
Jeg har rost dig sådan. Du kan i det mindste tale med ham.
Jeg prøvede virkelig. Han er bare dødkedelig.
Hvad er jeg gået glip af?
Din søde hustru prøvede at sætte mig sammen med jeres ven Ed.
- Ed Holcomb? - Så du, hvordan han sagde det?
- Han er ikke hendes type, - Hvordan ved du det?
Mit datingliv er ikke noget problem.
- Jeg elsker min frihed. - Vi ønsker, at du er glad.
Det er jeg. Jeg har dig og Mary. I er mine bedste venner.
Og så har jeg mine legekammerater.
- Åh gud, pas på. - Nancy?
Far er lidt overvældet af de fine drinks.
Er det muligt at få en almindelig kop kaffe til ham?
Selvfølgelig.
- Jeg så dig tale med Harlan før. - Ja, jeg mødte hans nye kæreste.
Hvad talte I ellers om?
Han fortalte mig ikke noget.
Visse aspekter af virksomheden er indviklede. Bland dig hellere udenom.
Jeg er en del af familien, Kit.
Jeg håber, jeg har sagt det tydeligt.
Hvad fanden har du imod mig?
Jeg har altid forsøgt at møde dig.
Er det, fordi din far gav os huset og ikke dig?
Jeg kan godt tale med ham.
Hvem har sendt mig herind, tror du?
Vil du vide, hvad jeg har imod dig?
Alt, hvad du gør, er med en bagtanke.
Det har det været helt fra starten, men Bobby ser det først nu.
Jeg beder vores værtinde om dit nummer.
- Nu skal du bare se. - Hvor pudsigt.
Åh nej!
- Undskyld. - Det var ikke din skyld.
- Er du okay? - Ja, det er fint.
- Hov, du bløder. - Nej nej, det er fint. Bare hyg jer.
Skat?
Må jeg?
Må du hvad?
Er du faret vild?
- Der er mange andre toiletter. - Nej nej, jeg er ikke faret vild.
- Nej, du boede her jo før os. - Jeg voksede op her.
På jord min bedstefar ryddede til appelsinlunde og oliefelter.
Far gemte de dejligste steder til vores familier.
Må jeg bede om et håndklæde?
Jane og jeg følte aldrig behov for to håndvaske.
Men vi havde det også godt sammen.
Vi satte to vaske i, da vi byggede om.
Jeg kan forstå, at vores forbrug bekymrer dig.
Har Bobby sagt det?
Jeg er klar over det, og jeg skal nok nedskalere festerne for fremtiden.
Jeg nyder dine fester.
Det er en skam, vi ikke får en næste år.
Nytårsfesten havde altid nulstillet enhver form for modgang.
Den havde været min chance for at bevise, at det her virkelig var mit liv.
Sådan føltes det ikke længere.
Jeg måtte finde ud af, hvad min mand skjulte for mig.
HISTORIK
FORMUESEPARATION
PÅKRÆVET FRA DIN HUSTRU… SKILSMISSEPROCES
Mor, hvad sker der?
Tror du, jeg er dum? Tror du, jeg er dum, for fanden?
- Du er ikke offeret her! - Stop, mor.
Mor, hvad sker der?
- Mor? - Tror du, jeg er dum?
Mor, stop! Stop.
Totalt fed mave. Sindssygt.
Cora? Hvad er det?
Vi smutter. Jeg kiggede forbi, som du krævede, så…
Nej, hvad er det?
Vi skal til en fest med temaet "underklasse". Se.
Perfekt, ikke? Hvad kaldte Josie det?
- Proletar-party. - Det kan du ikke have på.
- Slap af. Kom, vi skrider. - Tag det af.
- Det mener du ikke, vel? - Gør du grin med mig? Min egen datter?
Hvad snakker du om? Det handler ikke om dig. Vi har det bare sjovt.
At klæde sig ud som fattig med sine rige venner er modbydeligt.
Lige så modbydeligt som at bruge en formue på brunch, så du kan poste på Instagram?
Okay. Det må I undskylde. Gå I bare. Cora kan ikke komme med.
Jeg går nu. Slip mig. Du er så falsk og fuld af lort!
Du ved fandeme ikke, hvem jeg er.
Hvor har du været?
Studiet var åbent i dag. Jeg har trænet.
Hvor er Scott?
Han gik en tur.
Lad os køre en tur.
- Tror du, jeg er dum? - Nej.
Tror du, jeg er dum, for fanden?
Av! Mor!
Du er fandeme ikke offeret her!
Mor! Stop!
Mor!
- Nancy? - Nancy, vil du ikke godt stoppe?
- Åh gud. - Nancy.
Jeg sværger, jeg glemte det. Jeg glemte, hvor jeg var.
- Det er okay. - Jeg glemte, hvem jeg var.
- Det er okay. - Nu sker det.
- Hvad? - Nu sker det. Jeg bliver som min mor.
- Nej. - Nej da.
- Jeg kan ikke gøre noget. - Det må du ikke sige.
Din mor forsøgte at slå dig ihjel. Det er noget helt andet. Du er ikke hende.
- Jeg har aldrig før slået Cora. - Det var en fejl.
- Bare en fejl. - Træk vejret.
Du kan fikse det. Sæt dig ned.
Sådan. Det var godt.
- Hvad med Robert? - Hvad mener du?
Han trækker sig.
Jeg kan ikke gå derind igen.
- Det behøver vi heller ikke. - Nej.
Og hvis du gør det, er du ikke alene. Vi er der også.
Vi passer på dig, okay?
Det er bare et bump. Ikke en ulykke.
Træk vejret.
Man møder nogle piger til en fest, og de bliver ens bedste veninder.
Ens frelsere.
Dem, der ser ens inderste væsen og elsker en alligevel.
Hvis de får lov.
Det kunne jeg da ikke vide.
Når jeg spørger til hendes fortid, vil hun ikke tale om det.
- Ja. - Hun er min mor. Jeg ved intet om hende.
Det er ikke din skyld.
- Hej. - Ikke lige nu, Nance.
Det er okay, skat. Jeg var ikke mig selv. Undskyld, jeg sagde de ting.
- Kom, skat. - Hvad?
Du behøver ikke være fredsmægler mellem mig og min datter.
Det her kan ikke løses med et glas varm mælk og et kram.
- Hun vil huske det resten af livet. - Og derfor er en undskyldning så vigtig.
Nej, giv hende plads.
- Hvad sker der? - Hun er ked af det.
Hvad foregår der mellem os to?
Du skal ikke sige, at alt er fint. Det passer ikke.
Hvornår vil du tale med mig?
Ikke lige nu.
Som barn havde jeg evnen til at flyve i mine drømme.
Op, op, op over bjergene og ind i et helt nyt liv.
Hej.
Det var hyggeligt at møde dig.
Jeg tænkte på, om vi skulle tage en kop kaffe eller en drink?
Det er sødt af dig.
Men det kan jeg ikke. Beklager, hvis du fik det forkerte indtryk.
Ja.
Det fik jeg.
Men jeg kunne ikke undslippe min fortid, ligesom jeg ikke kunne flyve.
Den blev hos mig som arrene på min krop.
Og trak i mig på en måde, selv jeg ikke helt forstod.
Hej.
Det er Junipers jakke.
Her.
Jeg skylder dig en tak for jobmuligheden.
Jeg ved, at Mary har talt med dig.
Min kone er ikke den mesterspion, hun forestiller sig.
Du vil være et aktiv for opsætningen.
Du lyver dårligt. Men Phil tilbød mig jobbet.
Jeg tror, han tilbød David det. Han forvekslede mig med bartenderen.
Ja, det lyder som Phil. Jeg retter ham tit,
- men han kalder mig altid Louise. - Louise? Hvor kommer det fra?
Han kender vel ikke andre gammel kone-navne.
- Synes du, det er et gammel kone-navn? - Ja.
Jeg er opkaldt efter en gammel død tante.
Der er ikke noget gammelt ved "Nancy".
Det har et… ikke et rim, men en hvisken af dans over sig.
Du er danser, ikke?
Det har jeg været.
Jeg tror, jeg foretrækker Louise.
Så ses vi i balletten, Louise.
Vi ses, David.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve