- Мамо, какво става? - За глупачка ли ме имаш?
Като малка
в мечтите си притежавах силата да мога да летя.
Въздухът ме носеше като по вода и аз плувах в него.
Нагоре, нагоре, отвъд планините към един нов живот.
Странното е, че в известен смисъл тази мечта се сбъдна.
Парите и влиянието на съпруга ми ме пренесоха в един нов свят.
Всяка година го отпразнувах с новогодишно парти.
То беше победен вик над тежкото ми минало.
Изразен чрез божури и скъпо шампанско.
За 18 години се научих да организирам партитата до съвършенство.
Нямаш представа коя съм.
Тогава не подозирах, че това парти ще е последното.
ВТОРА ГЛАВА НАНСИ
Но за да разберете как стигнах дотук, трябва да се върна назад.
ПРЕДИ СЕДЕМНАДЕСЕТ ГОДИНИ
Здравей.
Подготвям новогодишното парти, не ме разсейвай.
Ти ме разсейваш.
Адски секси си.
- Да ме подлудиш ли искаш? - Не.
Опитвам се да довърша украсата.
- Какво има? - Знаеш, че този ден е важен за мен.
- Нанс. - Това е първото ни семейно парти.
Ще бъда представена в социалния кръг на Хенеси.
Ами ако се изложа?
Ти си моя съпруга, съвършена си.
И ако партито те напряга, да го отменим.
- Не. - Само кажи.
- Не. - Да.
Важна си ми само ти.
Добре.
Гостите скоро ще дойдат.
Тогава да им направим изненада.
Тогава Робърт ме обичаше безумно,
любовта му беше безгранична.
Беше толкова силна, че заличаваше всеки недостатък,
лекуваше всяка рана.
Дори най-старите и най-дълбоките.
В началото с него се чувствах защитена.
Осемнадесет години по-късно беше различно.
Скъпи, какво мислиш?
Тази година промених някои неща, винаги търся нещо ново.
Мисля, че разходите по кредитната карта ще бъдат големи.
Не е ли рано за алкохол?
Нали сме на парти? Кит пътува насам.
Ще поговорим по работа, преди да дойдат гостите.
Наистина ли? Нова година е.
Нали имахте обща среща преди празниците?
- Какво още има да обсъждате? - Отивам в офиса си.
ПО РОМАНА НА АРАМИНТА ХОЛ
Извинете, барът не трябва да е тук.
Всички промени се одобряват от координатора на събитието.
Но внимавай, партито е гвоздеят на годината за гадните Хенеси.
Нанси Хенеси, а вие сте?
Уволнен.
Дейвид.
Дейвид, барът трябва да се разположи под перголата.
Там има сянка от глицинията и гледка към градината с розите.
Ти ли го нарисува? Не е зле.
Не ме ласкай, няма да те уволня.
Нямам време да ти търся заместник.
- Г-жо Хенеси, нося ви ужасна новина. - Какво има?
Торбичките с подаръците…
Сложили са им черни и бели панделки, а не розови и пурпурни.
Темата е "Розов парад".
Цял час се опитвам да намеря други, но никой не работи по празниците.
Успокой се, имаме време.
- Ще повикам подкрепление. - Благодаря.
Спасяваш ме. Влизайте, момичета.
Хайде.
- Ура! - Ангелче.
Отрежи я под ъгъл 45 градуса,
така краищата ще са равни.
Искаш съвършенство или свършена работа?
- Не може ли и двете? - Не.
Робърт смята, че партито е прекалено екстравагантно.
Прав е.
Момичета, занесете готовите торбички с панделките отпред.
- Чудесно. - Вземете по две. Браво.
Благодаря ви. Прекрасни са.
Нанси, организираш приказно новогодишно парти
за хората, които обичаш.
А днес всички имаме нужда да празнуваме.
- Пак ли Маркъс? - Хауърд.
Остана на четири часа седмично.
- Какво? - Да.
Не знам какво ще правим.
- Мога да помогна. - Не, нямах това предвид.
Помагаш ни предостатъчно. Няма да взема пари от теб.
И не искам да лъжа Хауърд.
Не го лъжи, ако ще избираш между егото на съпруга ти
и изхранването на децата, тогава…
Проблемът не е в егото, а в принципите му.
Университетът иска да преподава глупости
като падането на Римската империя според ТикТок.
Той отказва да прави компромиси със стандартите си.
Нова година е. Може да му се отвори неочаквана възможност.
Приятелката ми Мери е непоклатима оптимистка.
Така е.
Особено относно семейството й.
- Може ли куклите на Кора? - Не, леля Нанси е заета.
- Организира голямо парти. - Куклите са по-важни. Ще попитам Кора.
- Кажете "благодаря". - Благодаря!
Харесвах тази нейна черта, а ми беше и необходима.
Мери беше майката, която исках, а и не се научих да бъда.
Какво?
- Тази блуза не е ли на баща ти? - Той ми я даде. Какво искаш, мамо?
Да видя как си.
И децата на Мери питат дали може да играят с куклите ти.
Изобщо не ми пука. Дай им ги, ако успееш да ги намериш.
Някога много държеше на тях.
- Да. - Кора!
Роклята ти за партито.
Трябва да я изгладим пак. Грижи се повече за нещата си.
Няма да остана на партито. Отивам на пикник с приятелите ми.
- Какво? Кога го решихте? - Татко каза, че може.
- Така ли? - Защо се учудваш?
Само на теб ти пука за това парти.
Държиш се грубо.
Аз ли? Вече цяла седмица съм тук, а ти не си ми обелила и две думи.
Говориш повече с организаторката, отколкото с дъщеря си.
Попита ли ме как съм? Знаеш ли нещо за живота ми?
- Миличка, бях много заета. - Няма проблем, не ми пука.
Просто казвам, че не съм аз тази, която се държи грубо.
Щом приключим с партито, ще намеря време за теб.
За бога, напусни стаята ми, моля те.
Ще ти бъда благодарна, ако останеш, баща ти също.
Вече не знаеш нищо за татко.
Кора ме обиди жестоко, но не можех да я виня.
Тя беше родена в този свят на красиви кукли и скъпи дрехи.
Но аз никога нямаше да се отърва от чувството, че съм чужда в тази къща.
Беднячка от Бейкърсфийлд, облечена в скъпи дрехи.
Все очаквах да ме разкрият.
- Не искам никой да страда. - Колко похарчи за това парти?
Не ми натяквай, Кит. Татко ми стига.
Ще се погрижа за всичко, нужно ми е още малко време.
За бога, Нанси.
- Идвам при съпруга си. - В лошо настроение е.
- Не му е до гости. - Ще рискувам, благодаря.
Тя ме нарече "гост".
Да.
Скъпи, какво става? Финансов проблем ли имаме?
Не, просто…
Татко ми мърмори за харчовете ни, не се тревожи.
- Пиеш трети скоч преди обед. - Моля те.
Свързано ли е със срещата, която проведохте в Ню Йорк?
Няма проблем.
Имам много работа, това е всичко.
Знам как да те разсея.
Идеята добра ли е? Гостите скоро ще дойдат.
Нека ги изненадаме.
Нали?
Съжалявам.
- Аз… - Мина доста време.
- Кажи ми какво става. - Нищо.
Може ли да не ме притискаш точно сега?
Имам си много грижи.
Беше страхотна на сцената.
Само в теб гледах.
Забелязах, сякаш танцуваше само за мен.
Щях да забравя.
Трябва да стигнат за таксата за два месеца.
Имам нужда от нови палци за балет.
Наистина си дъщеря на Пати.
Здравей.
- Честита Нова година. - И на теб.
Татко се възхити на градината от рози.
Градинарите я поддържат добре.
Аз се грижа за градината. Да, действа ми успокояващо.
Това е чудесно. Децата ми могат само да се учат от теб.
Наследиха всичко, освен работния ми морал.
Не е съвсем така.
Робърт отделя много време за работа.
И за харчове.
В моето семейство имаше насилие.
- Да идем на бара. - В семейството на Робърт
прилагаха пасивната агресия.
Добре дошли.
Разкрих я, благодарение на приятелките ми.
Стойте тук, връщам се след малко.
Добре дошли. Благодаря, че дойдохте.
- Добре ли си? - Да.
- Отстрани изглеждаше интересно. - Беше.
- Бащата на Робърт пак ли флиртува с теб? - Не флиртува с мен.
За бога, може би флиртува. Говорят на кодиран език и не ги разбирам.
Момичета, внимавайте с куклите, нали? Нямаме такива скъпи вещи.
Не се тревожи, Кора вече не ги иска. И мен недолюбва.
- Не, обича те. - Нанси!
- Мразя тази жена, чао. - Здравей, радвам се да те видя.
Извини ме.
ЕЛИНОР: ИДВАМ…
ИСКАМ МАРТИНИ…
- Ел! - Здравей! Честита Нова година!
Не биваше да прекъсваш почивката си.
Шегуваш ли се? Не бих пропуснала това парти.
За бога, никой не изглежда толкова добре след 16-часов полет.
Не се ли изразих ясно? Водка, вермут, маслини, в устата ми - веднага.
За твой късмет познавам бармана.
- Превъзходен е. Благодаря. - И ти не изглеждаш зле.
- Този е палав. - Знам.
- Здравей! - Здрасти!
- Как си? - Добре, а ти?
- Искам и аз. - Така ли?
Откога пиеш мартини?
Нямаше те две седмици, вече съм нов човек.
- Нанси, браво. Идеално е. - Благодаря.
Браво на теб. Къде е домакинът?
- Да, не видях Робърт. - Има работа.
- Работи днес? - Да.
Кодирано ли говориш? Правили сте секс преди партито и сега той е изтощен?
- Какво? - Винаги го правят.
- Не е вярно, нали? - Да.
- Правехме. - Какво се промени?
Напоследък нещата не вървят.
Опитах се да го съблазня, но той не откликна.
Разбирам накъде биеш.
Напълно нормално е, така е в брака.
- Кажи й, че е нормално. - Не знам, неслучайно не съм омъжена.
Отдавна сте женени, а ми казваш, че досега мъжът ти винаги е откликвал?
За бога.
Имали сме други проблеми, не точно такива. Мисля, че причината е,
че баща му го притиска заради работата.
- Може да е финансов проблем. - Да.
- И стрес? - Да.
Не си измисляй проблеми.
- Ел. - Да?
- Искам да те запозная с един човек. - Не, не.
- Да, да. - Той е разведен адвокат.
Не адвокат по разводите, а разведен.
Играе тенис с Робърт, но е демократ.
- Разбрахме се без сватосвания. - Не те сватосвам, представям те.
И познава Бионсе. Имат общ благотворителен фонд.
Това ли е важното?
- Ед, здравей. - Извини ме.
Ето те и теб. Поредното успешно парти.
- Много си мил. - Готин е.
Това е Елинор - моята приятелка.
- Приятно ми е. - И на мен.
- Честита Нова година. - И на теб.
Нанси ми каза, че си от Бостън.
Учих право в "Кеймбридж".
- Хауърд! Забравихме… - Защо?
- Хауърд чака питие. - Не.
- Да, така е. - Наистина ли?
Да.
Много мило да ги запознаеш.
- Сладък е, нали? - Да.
Моля те да не казваш нищо за работата на Хауърд.
Ще се засегне, че съм споделила.
- Нищо няма да му кажа. - Благодаря.
- Ще поздравя някои хора. - Чакам те там.
Днес Баланчин ще бъде отхвърлен
или най-малкото заклеймен като проблематичен.
Но за него, както и за мен,
целта на танца не е да се хареса на публиката и танцьорите.
Той трябва да провокира, да вълнува.
И ти винаги успяваш да го постигнеш, Фил.
Но нямаше да имам този шанс
без щедрите членове на борда като г-жа Хенеси.
- Може ли да ви отнема маестрото? - Извинете ме.
Мисля, че намерих идеалния човек за консултант за новата ни продукция.
Уважаван професор. Ще освободи графика си заради мен.
Мери, Хауърд, това е Фил Делавин от балета "Ел Ей Метрополитън".
Захваща се с вълнуваща нова постановка - "Ариадна".
В твоята сфера, Хауърд, гръцка митология?
Да, метафората за лабиринта привлече много творци през годините.
Не съм първият, който се заема с нея.
- Надявам се моят подход да е по-свеж. - Разбираемо е…
Бях свикнала да не ме включват в семейните разговори.
Опитът…
Но сега не говореха за платноходки и голф.
Ставаше нещо сериозно.
…в нещо, създадено от хората.
Извинете ме за момент.
Да, но не мислите ли, че лабиринтът всъщност е понятие?
Харлан, радвам се, че си тук.
- Не бих пропуснал партито. - Как е Лина?
Мислех, че Робърт ти е казал. Ние с Лина…
Скъпи, каза, че няма да оставаме дълго.
Приятелите ми ни чакат в "Нобу".
Пайпър, това е Нанси - съпруга на Робърт и домакиня на партито.
Приятно ми е.
- Къщата ви е огромна. - Благодаря.
Пайпър, извини ни за момент.
Работи при нас във фирмата.
Харлан, ти винаги си ми помагал да разбера това семейство.
Старая се, един професионалист го дължи на клиента си.
Какво е станало на срещата в Ню Йорк?
- Попитай Робърт. - Попитах го, но той ме отряза.
- Имам морален дълг към клиента си. - Морал ли? Чукаш 25-годишна секретарка.
Да не се позоваваме на несъществуваща етика.
Не става дума за морал, а за самосъхранение.
Говори със съпруга си.
- Какво е това? - Изглежда имаш нужда от питие.
Само това ми липсва. Диагнозата е вярна, но лекарството е грешно.
- Разбирам те. - Страхотна татуировка. Цвете ли е?
Фрактал е, геометрична форма.
Повтарящ се до безкрай модел.
Колкото и отблизо да го гледаш, остава непроменен.
- По математика ли си падаш? - Истината е,
че не знаех какво е, докато не ми го обясни татуистът.
Видях го на витрината на студиото "Въглищна мина" и…
Чакай, "Въглищна мина" не е ли след "Бейтс" в Потомак Парк?
От Бейкърсфийлд ли си?
- Израснах близо до Сан Лорън. - Стига бе. А аз учих във "Виста Уест".
Знаех си, че си различна. Кога за последно си била в града?
Не се връщам там.
Под достойнството ти ли е?
Точно обратното.
Страхувам се, че ако се върна, ще осъзная, че изобщо не съм се променила.
Че съм такава, каквато винаги съм била.
Това лошо ли е?
Беше опасно.
Благодаря, Скот.
Ще влизам, тя сигурно е станала.
Налей ми шампанско, приятелю.
Този Хауърд, професорът по литература,
ми се стори ерудиран, но и провинциалист.
Той е скъп приятел, но не му върви.
Отлично знаеш колко ограничен е бюджетът на балета.
Може да увеличим спонсорството.
За да има пари за заплатата му. Ще говоря със съпруга си.
По-висок си от мен.
Британските острови…
- Но храната… - Хвана ме.
Дълго време те хвалих, можеше поне да поговориш с него.
Опитах, но той е ужасно скучен.
- Не. - За какво говорите?
Прекрасната ти съпруга се опита да ме сватоса с приятеля ти Ед.
Ед Холком?
- Виждаш ли? - Какво?
Не е неин тип.
- Откъде знаеш? - Какви ги вършиш?
Любовният ми живот не е проблем.
- Харесва ми да съм независима. - Искаме да си щастлива.
Щастлива съм. Обичам теб и Мери, вие сте моите сродни души.
Намират ми се и интимни приятели.
- За бога, идва. - Нанси.
Татко се замая от коктейлите.
- Може ли да му направиш едно кафе? - Разбира се.
Видях те да говориш с Харлан.
Да, запозна ме с приятелката си.
За какво друго говорихте?
Той не ми каза нищо.
Някои аспекти на семейния бизнес са сложни и те съветвам да не се бъркаш.
И аз съм член на семейството, Кит.
Надявам се, че се разбрахме.
Защо не ме харесваш?
Винаги съм се опитвала да се сближим.
Защото баща ти ни даде къщата ли се държиш така?
Мога да поговоря с него, ако…
Кой мислиш, че ме прати да говоря с теб?
Да ти кажа ли защо не те харесвам?
Защото търсиш изгода във всичко.
Правиш го от самото начало, но Боби чак сега започна да го осъзнава.
Ще помоля домакинята да ми прати номера ти.
- Няма нужда. - Колко старомодно.
За бога!
- Съжалявам. - Вината е моя, извинявай.
- Добре ли си? - Да, нищо ми няма.
- Тече ти кръв. - Нищо ми няма.
Забавлявайте се.
Скъпи?
Може ли?
Какво?
Загубил ли си се?
- Има и други тоалетни. - Не се загубих.
Разбира се, живял си в тази къща.
Тук съм отгледан.
Дядо ми е купил земята за портокалови градини и за петрол.
Баща ми запазил най-хубавия парцел за семейството.
Може ли кърпата?
С Джейн нямахме нужда от две мивки.
Но ние имахме прекрасни отношения.
Сложихме я, когато правихме ремонт.
- Разбрах, че се тревожиш за харчовете ни. - Това ли ти каза Боби?
Искам да те уверя, че ще се опитам да намаля разходите
за партитата за в бъдеще.
Харесвам твоите партита.
Ще е жалко да пропуснеш догодина.
Въпреки трудностите, партитата винаги ме освежаваха.
Бяха повод да се гордея.
Да докажа, че този живот е мой.
Но вече не се чувствах така.
Беше време да разбера какво крие съпругът ми от мен.
ТЪРСЕНЕ
ИСТОРИЯ
ДЖАНЕТ ВАЧОВСКИ РАЗДЕЛЯНЕ НА ИМУЩЕСТВО
ДО: РОБЪРТ ХЕНЕСИ
ЗА НУЖДИТЕ НА СЪПРУГАТА ВИ ПРОЦЕДУРА ПО РАЗВОДА
- Мамо, какво става? - За глупачка ли ме имаш?
- Ти не си жертва. - Спри, мамо, престани.
Какво става?
- Мамо? - За глупачка ли ме имаш?
Мамо, спри! Престани!
Стига бе…
Ама че корем! Щура работа.
Кора? Какво става?
Тръгваме, отбих се, както ме накара.
Не, защо си облечена така?
Защото сме бели отрепки. Тематично парти. Виж.
Приличам, нали? Как го каза Джоузи?
- Ще плюскаме. - Не може да излезеш така.
- Спокойно, тръгваме. - Преоблечи се, веднага.
- Мамо, сигурно се шегуваш. - Подиграваш ли ми се?
- Собствената ми дъщеря? - Какво говориш?
Не го правя заради теб, забавляваме се.
Противно е да се преструваш на бедна с богатите си приятели.
Също и да похарчиш цяло състояние за обяд и да качиш снимки в Инстаграм,
- за да ти завиждат. - Съжалявам.
- Признай си. - Вървете, Кора ще остане.
- Пусни ме. - Няма да излизаш.
Ти си самозванка и лъжкиня.
Нямаш представа коя съм.
- Къде беше? - В студиото, на репетиция.
Къде е Скот?
Отиде да се разходи.
Да се повозим.
- Мислиш ли, че съм глупава? - Не.
- За глупачка ли ме имаш? - Не!
Мамо!
Не си жертва, не се преструвай!
Мамо! Спри!
Мамо!
- Нанси, моля те. - Нанси, спри.
- Божичко. - Нанси.
- За бога, миличка. - Бог ми е свидетел, забравих.
Забравих къде съм.
- Спокойно. - Забравих коя съм.
- Спокойно, добре си. - Случва се.
- Какво? - Превръщам се в майка ми.
Не, не.
- Така ми е писано, безсилна съм. - Не е така.
Майка ти се е опитала да те убие, Нанси. Различно е, ти не си такава.
- Досега не бях удряла Кора. - Беше грешка.
- Грешка. - Дишай.
Ще я поправиш. Седни, всичко ще се нареди.
Точно така, спокойно.
- Ами Робърт? - Какво за него?
Той се отдръпва от мен.
- Не мога да се върна в къщата. - Не си длъжна.
- Няма да ходим там. - Не.
И ако решиш да се върнеш, няма да си сама, ще бъдем с теб.
С теб сме, тук сме.
Не е станало нищо страшно.
Дишай.
Запознаваш се с момичета на парти в колежа и те ти стават като сестри, спасяват те.
Познават те до болка и пак те обичат, ако им позволиш.
Откъде да знам? Не ми е казвала.
Когато я питам за миналото й, тя ме отрязва и отказва да говори.
- Да… - Не знам нищо за собствената си майка.
Вината не е твоя.
- Здравейте. - Не сега, Нанс.
Спокойно, миличка, не бях на себе си.
Съжалявам за думите си.
- Скъпа, ела. - Какво?
Няма нужда да ме помиряваш с дъщеря ми.
Чаша топло мляко и прегръдка няма да я успокоят.
Цял живот ще помни тази сцена.
Затова е важно да й се извиня веднага.
Не, дай й малко време.
- Какво става? - Разстроена е.
Какво става между нас?
Не ми казвай, че всичко е наред.
Кога ще ми кажеш истината?
Да не спорим сега.
Като малка в мечтите си притежавах силата да мога да летя.
Нагоре, нагоре, отвъд планините към един нов живот.
Здравей.
- Здравей. - Радвам се, че се запознахме.
Обади ми се, ако искаш да излезем на кафе или на бар.
Много мило.
Но не мога. Съжалявам, ако съм ти създала грешно впечатление.
Да.
Така беше.
Вече не можех да бягам от миналото си, както не можех и да полетя.
То оставаше, като белезите по тялото ми.
Дърпаше ме назад по необясним дори за мен самата начин.
СКОТ РИЙД
Здравей.
Ще ми подадеш ли якето на Джунипър?
Заповядай.
Не мога да не ти благодаря за услугата.
Знам, че Мери ти е казала нещо.
Да, жена ми не е шпионката, за която се мисли.
Не беше услуга, нужен си на продукцията.
Не можеш да лъжеш, но Фил ми предложи договор.
Май го предложи на Дейвид.
Обърка ме с бармана.
Да, Фил си е такъв. Колкото и да го поправям,
- продължава да ме нарича Луиз. - Защо Луиз?
Не се сеща за друго старомодно име.
- Мислиш, че името ти е старомодно? - Сигурна съм.
Кръстена съм на някаква покойна леля.
Нанси не е име на старица.
В него няма рима, а по-скоро шепот на танц.
- Нали си балерина? - Някога бях.
Мисля, че предпочитам Луиз.
Ще се видим на балета, Луиз.
До скоро, Дейвид.
Превод на субтитрите Анна Делчева