Усе нормально?
Я прокинувся, а тебе не було, тому подумав, що щось сталось.
Що ти робиш? Чому порпаєшся в її речах?
Я весь цей час від тебе не відходила.
Усе не так, як здається.
Я думала, що вона тебе скривдила.
Ти ж не знаєш, що сталось.
Ти змусив мене розказати про її зраду, хоч ти й сам про неї знав.
Послухай, я поясню.
Ти її вбив?
Ти вбив Ненсі?
- Як ти можеш таке питати? - А як мені це розуміти?
Що мені думати?
Елеонор, я не вбивав дружину.
Ти щось зробив.
За щось просив прощення.
- Чим ти її налякав? - Ми сварились.
- Ти її бив? - Ні.
О боже, наш секс. Це була просто помста?
Ненсі тебе скривдила, і ти хотів відплати?
Ні, ні.
- Чому? Я не розумію. Чому ти… - Досить!
Перестань.
Чорт.
Ми саме приїхали додому.
Після прем'єри «Аріадни».
Ненсі була в душі.
Вона лишила телефон на тумбі, і він завібрував.
Я не звик брати її телефон,
але він усе вібрував, і я глянув…
і побачив повідомлення з фото, на якому вона була гола.
Я подзвонив, а номер був недоступний.
І коли я прийшов до неї з претензіями, вона все визнала.
І я дуже розлютився.
Я кричав. Ламав речі.
Не пишаюся своєю реакцією.
Але її я не чіпав.
Клянуся. Я скорше вкоротив би собі віку, ніж скривдив Ненсі.
Ти знаєш, хто цей Девід?
Ні. Я благав її розказати, але вона відмовилася.
Навіть тоді, коли наш шлюб досяг дна,
вона все одно берегла свої секрети.
Твоєї брехні це не виправдовує.
Того вечора вона йшла до нього…
щоб із цим покінчити.
Вона просила тебе піти з нею?
Ні, хотіла розібратися сама, і я…
Їй дозволив.
Тому я збрехав.
Я не міг розказати поліції, що знав про роман і нічого не зробив.
Це було б те саме, що визнати свою вину.
Мені б не повірили.
А найгірше – знати,
що я мав шанс її врятувати,
але нічого не зробив.
Уявляєш, як це?
Поліція бачила цей щоденник?
Його повернули й сказали, що він неінформативний.
Бо там лише загадкові вірші й химерні малюнки.
Що ти зробиш з цим листом?
Ще не знаю.
Я вже піду.
- Куди? Нащо? - Мені дають нагороду по роботі.
- Ми приїхали разом. - То викличу таксі.
- Не йди. Прошу. - Роберте.
Те, що ми зробили…
Знаю. Ми перейшли межу.
Ні. Ми не просто перейшли межу.
Ми її стерли.
Межі більше немає.
Ми ж цього не планували.
Так просто сталось.
По-твоєму, я жахливий?
Я так не вважаю.
Якщо ти мені не віриш, то хто повірить?
У мене багато сторін.
Але я не чудовисько.
НЕІДЕАЛЬНІ ЖІНКИ
ЗА КНИЖКОЮ АРАМІНТИ ГОЛЛ
КОРА ПРОКИНУЛАСЯ В СЛЬОЗАХ.
ЛЕДЬ НЕ ПІДСТРИГЛА ЧУБЧИК.
ЕЛЕОНОР – ГЛИБОКО ДИХАЙ. А НОЖИЦІ ВІДКЛАДИ.
КОРО, ТИ ВПОРАЄШСЯ.
КОРА ДЯКУЮ.
БЕЗ ТЕБЕ Я Б ПРОСТО НЕ ВИТРИМАЛА.
Дріп-кава і мокачино з білим шоколадом для Елеонор.
Це для мене.
Дякую.
Поліція Пасадени створила гарячу лінію і просить громадян допомогти з пошуком
інформації, яка стосується розслідування вбивства
місцевої жительки Ненсі Геннессі.
- Тіло знайшли дев'ятого квітня… - Який жах.
Усе, як з тоді з Лейсі Пітерсон.
- Думаєш, її чоловік? - Просто
- це завжди хтось близький. - Поліція
- радить бути пильними. - Роберт як завжди.
Він сказав, що з цього нуль користі?
Ти глянь.
Яка знахідка.
Ми можемо зазирнути в прекрасну уяву нашої подруги.
Неінформативний.
Хто неінформативний?
Щоденник. Він не казав про «нуль користі».
Та й це сказав не Роберт, а копи.
Добре.
Я дуже боюся, що Давід мав рацію.
Що ми просто багато про неї не знали.
Глянь на ці спогади.
Еллі,
вона наша подруга.
Я не розумію, чому вона відчувала потребу стільки від нас приховувати.
Не проти, якщо я його візьму?
Не проти, це ж…
не мені тобі забороняти.
Він належав їй.
Мені вже пора в офіс.
А ввечері на нагородженні ви з Говардом сидітимете за моїм столом.
- Я прийду сама. - Добре. Більше шампанського для нас.
- Ага. - До зустрічі.
До зустрічі.
РОБЕРТ ПОГОВОРИМО?
- Еллі. - Так.
- Я… Вибач. - Привіт.
Ні, усе гаразд.
Чула, ти добре справляєшся.
Ну, я просто зшиваю папери,
але це краще, ніж каса в супермаркеті.
У супермаркеті теж гідна праця.
Ти там не працювала.
Як ти знаєш?
- Підпишеш документи? - Так.
Наглядачу потрібен підпис керівника.
Авжеж. У батьків усе добре?
- Так. Мабуть. - Так?
Не знаю, стараюся в їхні справи не лізти.
А що? Ти що, розказала мамі?
- Бо якщо вона дізнається… - Ні, Маркусе.
Я нічого не казала. І не збираюсь.
Ми ж домовилися.
Але ти маєш забути про те, що сталося.
Просто про це не думай.
Добре.
Годі вам!
Досить. Прошу, перестаньте.
Ви ж знаєте, я такого не люблю.
Це визнання – результат вашої спільної роботи.
Якщо хочете святкувати, святкуйте власну перемогу.
Так.
Дай мені хвилинку.
Ти спізнилась.
- Це не я придумала. - Тобі не подобається,
- але для організації це корисно. - Як скажеш.
- Привіт. - Елеонор, це Ендрю.
Він з журналу «Леґасі». Ендрю – Елеонор Буше.
- Міс Буше, приємно. - Взаємно.
Якщо ви не проти, почнемо
з фотографій – вас з працівниками, в офісі.
Добре. Я вся ваша.
Чудово.
- Дивіться в камеру. - Добре.
А тепер у вікно.
- Привіт. - Ти мовчала всі вихідні.
Я думав, що ми зустрінемося.
Так, я планувала день народження.
Ел, мені вже набридли ці виправдання.
Ти або хочеш мене, або ні.
Серйозно?
Ти жартуєш?
Саме сьогодні.
Коли в офісі журналіст.
Ти не лишаєш мені вибору.
- Тоді треба припиняти. - Ти про що?
Відтепер лише робоче спілкування.
Мені слова не даси?
Ні.
А тут мій кабінет. Де мені сісти?
Можете у своє крісло.
- Добре. - Співчуваю
втраті подруги.
Страшний випадок.
Надіюся, поліція знайде винного.
Вибачте. Ви ж подруги?
З Ненсі Геннессі? Я…
Вибачте, я десь читав, що ви дружили…
Ми дружили. Просто…
краще зосередьмося на роботі.
Авжеж. Без питань.
Поговоримо про 2012 рік.
Коли ви заснували компанію.
Розкажіть про цей рік.
Привітаймо володарку нагороди від журналу «Леґасі»
«Глобальний вплив 2026» – Елеонор Буше.
Дякую.
- Ви заслужили. - Ого.
- Потримаєте? - Аякже.
Дякую. Щиро вам дякую.
Дякую журналу «Леґасі».
Я дуже вдячна. Я…
Я стою серед своїх героїв,
тому таке визнання лише додає мені скромності.
Я захоплююся багатьма з вас і знаю, що ваша робота
виникла через необхідність.
Часом мене беруть сумніви, що я підходжу для такої роботи.
Я не ідеальна.
Як і всі ми.
Але ми стараємося.
Я стараюся діяти.
Помагати.
Навіть коли почуваюся фальшивкою, навіть коли почуваюся чудовиськом.
Я хочу цілковито присвятити себе добрим справам.
І…
Загальному добру.
І саме тому ми всі зібралися тут.
Бо ми хочемо сприяти загальному добру.
Тож дякую. Дякую за цю честь.
Мені дуже приємно бути тут серед вас.
Дякую.
Па-па.
Ти не мусила залишатись.
З малими Маркус. Я не поспішаю.
Мені, будь ласка, отаке.
Я щось знайшла
- у блокноті Ненсі. - Ні, Мер.
- Прошу. Еллі, просто глянь. - Не тут.
Глянь на нього.
Глянь, як вона намалювала його очі.
Страшний погляд. Він явно її лякав.
А єдиний, кого так боялася Ненсі, – це Скотт.
Що?
Він схожий на чоловіка з церкви.
З похорону.
Еллі, треба йти в поліцію.
- Ні. Що ми скажемо? - Так.
Що в нас є рисунок людини, можливо, вітчима Ненсі,
який, можливо, був на похороні?
Це вже щось.
Більше в нас нічого нема, Еллі.
Нічого.
Ось і вона, героїня дня.
- Гей. - Надіюся, не перебиваю.
Доноване, привіт!
Маєш чудовий вигляд.
Говард точно не знає, що з усім цим робити. Боже.
Ану не фліртуй.
- Не можу. - Як Аманда?
Тринькає аліменти.
Мені жаль.
Мені не жаль.
Мушу відповісти.
Ти, мабуть, пишаєшся.
Твоя сестра – рок-зірка.
Вона така народилась.
На запрошенні було 18:00.
Затримався на нараді.
А тут гарно.
Як промова? Ти плакала? А Мері?
Обидві плакали?
Ти знаєш, що ти дуже набридливий?
Мама поздоровила?
О, так. Отримала належно стисле повідомлення з поздоровленням.
Чудовий спосіб описати її любов.
Належно стисла.
Що з тобою?
Ти щойно отримала велику нагороду, але вона тебе явно не тішить.
Який твій найгірший вчинок?
Ого. Я цього не чекав.
- Шампанського? - Дякую.
Цілий вечір усі розказують, яка я прекрасна.
Смілива й безкорислива.
Таке враження, ніби говорять не про мене.
Думаю, ти драматизуєш.
Серйозно, Ел. Ти свята покровителька святих покровителів.
У цьому вся ти.
Глянь, де ми зараз.
Ти про що?
Та ну, не йди. Я лише прийшов.
Запрошення було на 18:00.
Усе точно нормально?
Щось сталося?
Ні.
Ні, усе добре.
Краще, ніж добре, бо я ж…
Я ж свята.
Подзвоню завтра.
Привіт, це я.
Розумію, чому не береш.
Я б теж після вчорашнього волів з собою не говорити.
Але виявилося, що говорити мені хочеться лише з тобою.
Пробач, що брехав. Надіюся, що ти мені простиш.
Я так злився на Ненсі за її таємниці…
а з тобою повівся так само.
Я шкодую, що не сказав правди, але не шкодую про те, що між нами сталося.
Учора вперше зі смерті Ненсі я почував щось, окрім болю.
І я знаю, що ти також.
Я їхала додому…
і просто поїхала далі.
Ти ходиш на батькову яхту?
Уже кілька років ні.
Тепер вона в Донована.
Жаль.
Вона красива.
Донован.
Я розказував, що виграв змагання з затримки дихання,
як був у шостому класі?
Ні.
Приголомшливо.
Це було приголомшливо. Дві хвилини й сорок сім секунд.
- Ого. - Так.
Це виклик?
Правда чи дія?
Скільки нам років?
Правда чи дія?
- Правда. - Неправильна відповідь.
- Ні, ні. - Обережно.
- Вибач. - Не треба цього.
Хотів підштовхнути.
- Он як? Отак? - Підштов…
Тато?
Еллі? Що тут таке?
Ти чого тут? Ти мала бути в школі.
Ми звідти поїхали.
Така собі подорож для проживання горя.
Це алкоголь?
Ледь-ледь.
Ти спиш з татом?
Коро. Це не…
Усе не так. Елеонор прийшла допомогти з маминими речами.
Це було вчора.
Так, і це було дуже важко.
Спогади накотилися, і Елеонор залишилася на ніч.
Нічого такого.
Нічого.
А сьогодні ми далі розбирали коробки.
І це все ще було важко.
Просто хотіли розвіятись.
Ми… Ми так сумуємо за мамою.
Хоч це й не виправдання.
Ми дорослі й повинні поводитися відповідно.
Коро, вибач. Це так недоречно.
Як і вживати алкоголь і прогулювати школу.
Заночуєте тут,
а першим ділом вранці поїдемо назад до школи.
О боже.
- Вона мене ненавидить. - Неправда.
Правда. Бачив її погляд?
Я ніколи їй не брехала.
Вона нам не повірила.
Вона в порядку.
Вона Геннессі.
Що це значить?
У нас питань не ставлять.
Ти віруєш у все, що кажуть, а докази ігноруєш.
Це в неї в ДНК.
Вона не лише Геннессі.
У ній є і Ненсі.
Так.
Таке відчуття небезпеки.
Коли нас піймали на гарячому.
Думаєш, нам варто перестати?
Цього ти хочеш?
Ні.
Усім доброго ранку.
Надіюся, ви вчора добре провели вечір,
усі виспалися й прокинулися без похмілля.
Рорі, не осуджую.
Олівіє, видрукуєш мій розклад на день?
- …ми поговоримо про… - Дякую.
- …і зв'яжемося з офісом… - Гей.
…якнайшвидше, але проблема в тому…
Джордана ще нема?
Він узяв лікарняний.
Що з усіма?
Ви не знаєте?
Що не знаю?
Олівіє, дай нам хвильку.
Дякую.
Я щось пропустила?
Що таке?
Я всіляко проявляла повагу до твого горя,
але твоє особисте життя херить нам роботу.
Ти про що?
Тебе нема в тіктоці?
- Серйозно питаєш? - Чорт.
Вранці з'явилося відео.
З дочкою Роберта, Корою.
Вона прямо сказала, що ти спиш з Робертом.
Імені вона не назвала,
але інтернет-нишпорки вже з'ясували, що це ти.
Ну, це абсурд.
Може, й так, але мені тепер постійно надзвонюють.
Подзвонили з «Леґасі». Хочуть відкликати статтю.
Наші програмні партнери
- переживають, що ми в біді. - Покажи мені відео.
- Я хочу побачити, Зої. - Елеонор, я вже сказала…
Будь ласка, покажіть мені відео.
Хочу його побачити. Будь ласка.
- Елеонор. - Зажди!
Хочу побачити те кляте відео!
Прошу.
Дякую, Маркусе.
Паскудно, коли близька подруга покійної мами спить з твоїм татом?
Чи я себе накручую?
Прекрасно.
Паскудно, коли близька подруга покійної мами спить з твоїм татом?
ДЕТЕКТИВ ҐЕНС
Чорт.
ДОНОВАН
Ти в курсі,
що мені приходять сповіщення, коли згадують наше прізвище?
Краще не зараз.
Одна справа – фантазувати про секс з Робертом.
І геть інша – втілити свою фантазію,
спалитися й потрапити в заголовки.
Кора була засмучена й не зрозуміла, що побачила.
Це все велике непорозуміння.
Не треба. Не ганьбися й не ображай мене своєю брехнею.
Ти бачила новини?
Боже, ні, але, хай що вони кажуть,
усе можна роз'яснити однією заявою.
Прошу, не роби з мухи слона.
Дзвонять адвокати, мама планує летіти сюди.
Якщо ситуація погіршиться, а це неодмінно станеться,
Робертові рідні зроблять все можливе, щоб очистити його репутацію,
а тому під поїзд кинуть тебе.
Надіюся, той член був того вартий.
Заткнись! Просто заткнись.
Доноване, не маю часу на твої фантазії.
Це просто пожежа, яку треба погасити.
Я знав, що станеться таке гівно.
Через сучого сина ти поводишся, як біла дівчинка, а ти навіть не…
Заходь. На безлад не зважай.
Я щойно вирядила дівчат до школи,
а тепер перу, бо Арті мочиться в ліжку.
Це триває вже кілька тижнів.
Говарда це бісить, і я подумала…
Він хоче купити пластикову постіль,
принаймні поки вона мала,
але не знаю, це якось так…
Що таке?
Що?
Що таке? Ти мене лякаєш.
Я переспала з Робертом, коли ми були в Охаї,
і Кора нас там побачила.
Ввечері вона прийшла туди, а вранці опублікувала про це відео.
І тепер у мережі повно статей і запитань
про те, чи в нас з Робертом якийсь роман
і чи ми разом убили Ненсі.
Мері, я тобі не розказала, але я знайшла листа.
Роберт знав про роман з Девідом, і вони через це сварились.
Він розлютився, а Ненсі злякалася, і, мабуть…
Не знаю, але він написав їй листа з вибаченнями.
Дуже компроментуючого, але він сказав, що нічого не робив, що її не кривдив.
Вибач.
Я знаю, що мала розповісти, але я…
Я сама це переварювала й думала,
- що якби розказала… - Він брехав.
Він вдавав, що не знає про зраду, про Девіда.
Він брехав.
Треба віднести листа в поліцію.
- Не можна. - Чому не можна?
Це доказ.
Вагомий доказ. Він убив Ненсі.
- Він її не вбивав. - Ти не знаєш.
- Знаю. - Еллі, винні завжди брешуть.
Знаю, це підозріло.
Підозріло? Це мотив.
Боже, тебе за це можуть посадити, ти розумієш?
У нас є адвокати, і вони все прояснять. У мене є алібі.
Ти переспала з Робертом.
Боже, не віриться, що я це кажу.
Я думала, твоя одержимість ним минула.
Це не одержимість.
Ми одне одному небайдужі.
Але він же тебе не обрав.
Він тебе не обрав.
Він обрав мене тепер.
Чому ти поводишся так зверхньо?
Твій шлюб почався зі зради.
- Це не… - Що як між нами…
- …те саме. - …щось справжнє?
Я люблю Кору й на все задля неї готова.
Заткнись!
Ти себе взагалі чуєш?
У вас з Робертом нема нічого справжнього.
Ти гадки не маєш, що таке «справжнє».
Справжнє – це брудна білизна на підлозі й посуд у раковині,
і записи до лікарів, порізи, подряпини й самопожертва.
Справжнє те, що мій чоловік зараз в Огайо на співбесіді.
А це значить, що нам, можливо, доведеться переїхати. Ось що справжнє.
А в тебе просто довбана фантазія про чужого чоловіка.
Ви переїжджаєте?
Яке це має значення?
Ти про що?
- Ти моя… - Найближча подруга?
- Так. - Як і Ненсі.
Еллі, ти трахаєшся з її чоловіком.
Він тебе використовує.
- Ні. - Так.
Ні, ти помиляєшся.
Геть з мого дому.
Мері, прошу. Ти не розумієш.
Це інакше. Усе не так, як ти думаєш. Це…
Геть звідси.
Мері.
Негайно!
- Міс Буше. - Так.
Усе перетворилося на справжній цирк.
Так.
- Я вам дзвонила. - Складний був ранок.
- Зайдемо в дім? - Це на хвилинку.
На гарячу лінію подзвонив Джордан Томас. Сказав, що він у вас працює.
Так.
Він був з вами у ніч убивства місіс Геннессі.
Сказав, що у вас були сексуальні стосунки.
Це ж радше порушення робочої етики.
Не злочин.
Але є одна проблема.
За його свідченнями ви приїхали до нього о 1:00.
А судмедексперти встановили, що міс Геннессі вмерла опівночі.
Ніхто не може підтвердити алібі містера Геннессі,
свідчити він не хоче, але каже, що був удома.
Ви теж казали, що були вдома.
А тепер з'являється інформація, що у вас сексуальні стосунки?
Ми просто стоятимемо тут
і говоритимемо про те, з ким я сплю?
Чи ви шукатимете Девіда, коханця Ненсі?
Ми зв'язалися з усіма можливими колегами місіс Геннессі,
і ніхто не чув про Девіда.
І, як я пригадую, ви перша згадала про її коханця.
Або ви хотіли відвернути увагу від себе,
або нам слід шукати чоловіка з псевдонімом Девід.
Який варіант обрати, міс Буше?
Не думаю, що мені варто щось казати
- без адвоката. - Так.
На цьому етапі щиро рекомендую його підшукати.
Міс Буше.
Чому я не здивована?
- Тактом ти ніколи не вирізнялась. - Кіт.
Їй тут не місце. Ти знаєш.
У тебе й так чимало справ.
Вибач за це.
Так уже кілька годин.
Можемо поговорити?
Як Кора?
М'яко кажучи, лютує.
Відмовляється видаляти відео.
Я їй подзвоню.
Не варто.
Я все їй поясню.
Дай їй кілька днів.
Вона побуде в Кіт, поки все не вщухне.
Хочу вберегти її від стерв'ятників.
Як ти тримаєшся?
Ти не тому прийшла.
Наче тому.
Я не до кінця все продумала,
але пропоную зробити спільну заяву.
Спростувати чутки,
безперечно, не сказавши нічого, що нашкодить Корі.
Ми могли б звернути увагу на те,
що вбивця Ненсі все ще на волі, і ось про кого варто думати.
На жаль, для цього вже пізно.
Чому?
Адвокати можуть скласти спільну заяву, і так ми виграємо час,
і вийдемо на публіку, коли будемо готові.
Що таке?
Мої адвокати радять розірвати з тобою будь-які зв'язки.
І ти до цієї поради прислухаєшся?
- Якщо це через рідних… - Ні.
Учора ми…
Це було…
О боже.
Ти змусив мене повірити, що все насправді.
Що після стількох років ми могли б…
Я тобі повірила.
Я втратив дружину.
Ото й усе. Більше нічого.
Це нечесно. Я була з тобою.
- Між нами щось є. - Нема ніяких «нас».
Поверни мого листа.
Пішов ти на хер, вслід за своєю тверезістю.
Від тебе тхне віскі.
Я була з мамою в лікарні, коли помер тато.
На її очах не було сліз.
Вона казала, що плач – це потурання своїм слабкостям.
Що ми, жінки, повинні миритися з втратами й горем.
Приймати все, що нам відведено.
Та скільки ще я мала витримати?
Алло.
Тихо.
Мені жаль.
«Вибач, що так тебе налякав».
Офігіти.
Щороку на роковини татової смерті
Роберт планував для нас поїздку на риболовлю.
Я йому не нагадувала, він просто з'являвся, і ми їхали.
І так було, навіть не знаю, десять років.
Коли вже ніхто про тата й не згадував.
Ненсі була не проти.
Може, навіть заохочувала його…
з жалю до мене.
Ніби позичала мені крихту свого життя
на один день.
Я була закохана в Роберта Геннессі з вісімнадцяти років.
Але з мене досить.
Це кінець.
Думаєш, це він зробив?
Я бачила, як легко він брехав Корі.
Так просто.
Для нього це було так природно.
Пора тобі все мені розказати.
Усе, що сталося в ніч смерті Ненсі.
Вечеря закінчилася по 21:00,
і я написала Джордану Томасу, що скоро приїду до нього.
Містер Томас – наш проєктний менеджер.
У нас були сексуальні стосунки без зобов'язань минулі пів року.
Були, бо це в минулому.
Я приїхала до містера Томаса близько 22:15, але не зайшла.
Бо отримала повідомлення від Маркуса Сімсона.
Маркус – син моєї найближчої подруги Мері Сімсон, і він втрапив у халепу.
Потребував допомоги.
Він завинив букмекерам гроші.
Я поїхала його забрати.
Адресу я вам надам.
Після цього я вернулася до містера Томаса,
близько 1:00.
Роберт Геннессі подзвонив спитати за Ненсі через кілька годин.
Усе інше знає поліція.
ГАРРІС, РАЙТ І ЕЛЛЕН
Маркус Сімпсон має умовний строк.
Йому не можна проштрафитись.
Використовуйте моє алібі, як хочете, але його імені не розголошуйте.
Якщо його в це втягнуть, Мері не переживе.
Це не проблема. Ми збережемо його конфіденційність.
Добре.
Що тепер?
Ми побудуємо лінію захисту.
Наш приватний детектив почне
вивчати інформацію про місце злочину.
Так ми знатимемо те, що й поліція.
Святі гуманісти зазвичай не трахаються з підлеглими.
Так, ти чимало встигла.
Пишаюся тобою.
Не знущайся.
Я серйозно.
Ти не втекла.
Підпустила когось до себе.
Я думав про твоє запитання.
Яке?
Про мій найгірший вчинок.
Може, я була п'яна?
Ти була твереза.
Перелік моїх проступків довгуватий, Ел, але ти…
ти краща за більшість.
Ти не свята, і ти вчинила недобре.
Не сумнівайся, друзі бачили в тобі найкраще.
Гарантую: Ненсі знала, як ти її любиш.
Дякую за ці слова.
- Подзвоню з аеропорту. - Добре.
Я казала Ненсі, як нею дорожу. Часто казала.
Але любов – це не слова, а вчинки.
А того вечора я не зробила для Ненсі все, що могла.
ТРИ ГОДИНИ ДО СМЕРТІ НЕНСІ
Слава богу, ти ще тут.
Я думала, ти пішла.
Я… не можу. Я сама не впораюсь.
Підеш зі мною?
Щоб розійтися з коханцем?
- Ти ж не серйозно. - Це…
Це не те, що ти думаєш. Усе значно гірше.
Я сама не зможу.
Ти справлялася зі значно складнішими ситуаціями.
Усе буде нормально.
Ти впораєшся. Дуже вам дякую.
Подзвони мені завтра.
Що ти робиш?
Чому ти зі мною така сувора?
Неправда.
Я вже давно слухаю про цього чоловіка. З мене досить.
Мері б зі мною пішла.
- То подзвони Мері. - Ти мені потрібна.
Тобі потрібно розібратися зі своїм лайном.
У тебе чудовий шлюб.
То ось у чому річ?
- Не треба. - Ого, Еллі.
Це жалюгідно.
Знаєш, що жалюгідно?
Зраджувати свого чоловіка і до усрачки боятися йому розказати.
Вийди з машини.
- Прошу, піди зі мною. - Ні.
- Будь ласка. - Вийди з машини.
- Піди зі мною. - Виходь з машини!
Я знаю, хто такий Девід.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська