Nem tudom, hogy Robert egyáltalán emlékszik-e rá,
de én találkoztam vele előbb.
Azon az estén, oly sok évvel ezelőtt
a konyhakredencnek dőlve, olcsó sörtől részegen…
megnevettettem,
és az egész olyan spontán és természetes volt.
Tudom, hogy ő is érezte.
De aztán ő odasétált, és bemutattam őket egymásnak.
„Robert, ő itt Nancy.”
Mi az?
Úristen.
KÉSZÜLT ARAMINTA HALL KÖNYVE ALAPJÁN
Nem is olyan, mint ő.
Nyilván Nancy az, de nem hasonlít magára.
Védtem Davide-ot.
Tényleg úgy gondoltam, ennek így semmi értelme.
Nincs is.
Most már mindenki láthatja ezt,
és gondolhatnak, amit akarnak, és még esélyem se volt…
Tudom, de…
Remélem, tudod, hogy bármit is érzel, nekem elmondhatod.
Eleve…
elég rossz őt másvalakivel elképzelni,
de ezt látni…
Azt hittem, hogy mikor őrizetbe vették a fickót, az…
valamiféle megkönnyebbülést hoz majd.
De nem.
Neked hozott?
Nem. Nem igazán.
Mindezek ellenére… én még mindig szeretem.
Bármit megadnék, hogy visszakapjam.
Ez őrültség, vagy…
Nem.
Nem, nem őrültség.
Én megérkeztem.
- Hé. - Igen?
Köszönöm, hogy eljöttél ma velem.
Jó volt egy olyan helyen lenni, ami neki fontos.
Még ha csak ilyen kicsit is.
- Köszönöm. - Köszönöm.
Ó, basszus.
Szia!
Hát, azért jöttem, hogy kérdőre vonjalak, hogy olvastad, és semmi válasz, de… Azta.
Ne haragudj.
Ha más programod volt, mondhattad volna.
Azt terveztem, hogy balettre megyek egy baráttal,
és a… A telóm le volt némítva.
Tudod, úgy érzem, nem veszel komolyan.
Azt hittem, megegyeztünk, hogy nem akarok semmi komolyat, J.
Nem így értettem.
Úgy értettem, hogy nem tisztelsz engem, mint embert.
De tisztellek.
J, ez most nem egy könnyű időszak nekem.
De nem is igazán a ma estéről van szó, igaz?
Hiszen a Szent Patrik-napi buli után
két órával később jöttél át, mint ahogy ígérted.
Nancy halálának estéjén rám írtál kilenckor, és megjelentél hajnali egykor.
- Mi ez az egész? - Nem, kicsivel tíz után mentem.
- Nem, annál tuti később. - Nem, nem így volt.
El, ébren vártalak.
Ezt nem az utcán kéne megbeszélnünk.
Szerintem menjünk szépen fel.
Szerintem nyissunk ki egy üveg bort,
és esetleg próbáljunk meg felnőtt módra beszélni.
- Jó? - Bort említettél.
A bor fogott meg, nem a felnőtt módi.
Jó reggelt.
- Szia. - Tej nélkül. Cukor nélkül.
Csak őrölt kávé és forró víz.
- A kedvenced. - Köszönöm.
Aha.
Elkésel a melóból.
Szerintem a főnököm meg fogja érteni.
Ó, nahát!
Tudod, nem is tudtam, hogy horgászol. Horgászol?
Nem.
Oké, hát, ha szeretnéd megtanulni, tudok egy remek helyet a Gregory-tónál…
J, tényleg be kéne menned az irodába.
Igen. Nem, tényleg… be kéne.
Akkor megyek is. Majd… Majd ott találkozunk.
Jó.
- Stip-stop a csokis. - Én akartam a csokisat.
Pech. Lestoppoltam.
Sajnálom, édesem. A stoppolás érvényes.
Hátizsákkal a háton 20 perc múlva, lányok. Mit mondunk Ellie néninek?
- Köszönjük, Ellie néni. - Szívesen.
- Köszönjük. - Nem túl sok a cukor?
Az sose túl sok.
Bár te lennél az anyám!
- Szóval mit akartál mesélni a balettről? - Ennyi.
Most mi van, többet nem használhatom a kocsit?
Ez történik, Marcus,
ha titokban vape-ezel a kocsiban ülve, ez van.
- Nem vape-eztem! - Csá!
- Szia, El. - Eleanor.
Anya, szólj, hogy szálljon le rólam.
- Be kéne bikázni… - Édes.
- Inkább menjetek ki apáddal. - Keressünk kábelt.
- Ezer bocs az egész miatt. - Nem, semmi baj.
Ígérem, csakis rád fogok figyelni.
- Csak előbb… - Hadd pakoljak el kicsit.
- Jó ég! Ne haragudj! - Ó, ne, ne, semmi baj. Majd én.
Majd én. Ellie, összeszedem…
- Ez meg mi? - Semmi.
Semmi? Rendőrségi jelentés.
LOS ANGELES-I RENDŐRSÉG KIEGÉSZÍTŐ JELENTÉS
Ezek nyilvános adatok.
Jó, de miért vannak nálad?
Mert úgy érzem, valami nem stimmel.
Tudom, hogy Davide-ot letartóztatták, de rablásért, nem gyilkosságért,
valami random informátor vallomása alapján.
Az egész olyan szedett-vedett.
A hírekben megpróbálják Nancyhez kapcsolni, pedig nem kapcsolódik.
De jó sok időt szánsz erre.
Ne csináld. Ne próbálj törékenynek beállítani.
Ezt eleget megkapom errefelé.
Oké.
Köszönöm. Én nem tudtam rávenni magamat.
Megértem.
Én meg bámulom a régi üzeneteit, és nem tudom kitörölni őket.
Aha.
- Ez volt a reggelid? - Nem nagyon volt étvágyam.
ALTADENA MINDÖRÖKKÉ
Van még valami más is?
Csak nem akarlak zargatni még ezzel is mindennek a tetejébe.
Mi az?
Kit ma megkérdezte, mivel készülök Cora szülinapjára a hétvégén.
Elfelejtettem.
Úgyhogy most próbálom felhajtani ezt a csendes diszkós DJ-t,
pedig sejtelmem sincs, Cora bírja-e,
és guglizom, hogy „17 éves lány szülinapi buli”.
Csak óvatosan. Nehogy felkerülj valami listára.
Kösz. Most már idiótának és perverznek is érzem magam.
Melyik apa felejti el a saját lánya szülinapját?
Nem hiszem el.
- Amelyiknek Nancy a felesége. - Igen.
Soha nem kellett semmi ilyennel törődnöd.
Igen, de legalább meg akarom próbálni.
Ez az első szülinapja azóta…
Nancy mindig varázslatos ünnepet csinált.
Nem fogok beszédet mondani, esküszöm.
Tizenhat évvel ezelőtt életem legnagyobb ajándékát kaptam,
és ma őt fogjuk ünnepelni.
Úgyhogy nem szaporítom a szót, jöjjön az ünnepelt.
A kislányom, Cora.
Mulass jól ma este!
ÉDES 16 ÉVES
Nem akarom elcseszni.
Segíthetek.
Elég sok Nancy-féle ünnepen vettem részt.
Azt hiszem, össze tudnám hozni.
- Nem kérek túl sokat? - Cora esetében mi a túl sok?
- Nincs olyan, hogy túl sok. - Köszönöm.
Jó. Jó. Oké.
- Csak küldd át, ami eddig megvan, jó? - Jó. Oké.
Ganz nyomozó, házat akar venni a környéken?
Az én fizetésemmel sajnos nem.
Gyönyörű autó.
- Köszönöm. - Hihetetlen áramvonalak.
De nem sokan kérnének egyedi dukkót egy vintage 450 SL-re.
Viszont ha a pénz nem akadály, mit számít,
ha csökkenti egy klasszikus, tökéletes állapotú autó értékét?
- Ízlések és pofonok. - Aha.
Szép napot.
Igazából ha nem bánja…
Biztos látta már ezt a képet.
- Ja, tele vannak vele a hírek. - Igen. Sokat tanulmányoztam a képet,
és amin nem tudom túltenni magam, az… az Mrs. Hennessey arckifejezése.
Ugye? Nyugodtnak tűnik, kicsit sincs kizökkenve.
De ez nem klappol.
Mi köze van egy pasadenai előkelőségnek ehhez a társasághoz?
Nem volt mindig előkelőség.
Volt élete Robert előtt is.
Milyen élete?
Kemény.
Alkoholista anya, bántalmazó nevelőapa, lakókocsipark.
Nem volt könnyű élete.
Ja, ja. Mi is belenéztünk a múltjába.
Ettől még különlegesebb a dolog.
- Miért? - Nos, egy ilyen nőnek
mi köze van Roberthez és a családjához?
Vagy magához?
A barátságunk nyomozás tárgya lett?
Nem. Nem lett.
A rablási vád csak kamu?
Úgy érzem, nem kérdezné mindezt,
ha stabilan állna a vádjuk Davide ellen.
Vizsgálnak valaki mást is?
Köszönöm az idejét.
- Baszki. - Húzza le az ablakot!
Nincs joguk követni engem! Ez zaklatás.
Kérem a nevét és a jelvényszámát.
Nem vagyok zsaru.
Donovannek dolgozom.
Oké.
Voltatok már háborús zónában?
Az élet elvesztése megváltoztatja az embert.
Rávettem őket, hogy menedékjogot kérjenek,
bevetettem a kormányzati kapcsolataimat, amiket már említettem, és…
Lényeg a lényeg, most jól menő fogászati praxisuk van.
A lányuk pedig tavaly diplomázott a Vassaron.
Ez hihetetlen.
Hát, amikor a szíved szól hozzád, jobb, ha hallgatsz rá.
Hölgyeim, ha megbocsátjátok, most van egy kis elintéznivalóm,
de kicsit később találkozunk a medencénél.
Milyen édes. Az én sztorijaimmal szeded fel a csajokat?
Ez egy jó sztori.
És anya és én támogatjuk a kis jótékonysági izédet,
úgyhogy az én sztorim is.
„Kis jótékonysági izé”? Kösz, Donnie.
A lány amúgy az Ohio State egyetemre ment.
A Vassar jobban hangzik.
- Nahát! - Az én Winstonom szerint jól sprintelsz.
Igen, hogyha muszáj.
Egyes családokban ha valaki barátja meghal,
virágot vesznek neki, vagy ajándékkosarat, netán meg is ölelik.
Nem érzem át.
Ez állítólag a pedigrések átka, és a gazdagoké.
- Oké. - Hogy nincs elég ölelés.
Túl sok a fennkölt érzés, tudod?
Értem. Mivel a te Winstonod már nem koslat utánam,
és látod, hogy nagyon ép vagyok, és nagyon egészséges,
esetleg menjetek haza.
Nagyon szeretnék.
Van jobb dolgom a pesztrálásodnál.
- De… - De amikor beüt a tragédia,
hajlamos vagy kiszámíthatatlanná válni.
- Ez nem fair. - Nem?
Nem.
- Amikor apa meghalt… - Ne… Ne… Ne csináld.
Őt ne rángasd ide.
Akkor nagyon más állapotban voltam.
Ez most komoly?
Ha bizonyíték nélkül vonlak kérdőre, letagadod.
Itt két régi barát gyászol.
Elég széles a vigyorotok
- a gyászhoz képest. - Megtiszteljük a szenvedélyét
valakinek, akit szerettünk.
E, mindketten tudjuk, hogy imádod megjavítani az elromlott játékot.
Főleg egy helyes fehér játékot.
- Ha beállnál a fekete diákszövetségbe… - Mi van?
- …vagy egy feka klubba… - És kezdi.
…Jamalt vagy Terrellt fűznéd,
- nem a pöffeszkedő Tudodkit… - Ezt nem.
Seggfej vagy.
Miért nem ismered be, hogy az a gyenge pontod, ha Robertről van szó?
Mindig is az volt.
Befejezted?
Kurvára ne kövess.
ROBERT ITT VAN A RENDŐRSÉG. SZÉTSZEDIK A HÁZAT.
EZ TÚL SOK. ÁT TUDSZ JÖNNI?
HELYSZÍNELŐK
Volt parancsuk.
Parancsuk mire?
Nancy holmijának egy részére.
A pénzügyi nyilvántartásunkra.
Látni akarták, hogy profitálok-e bármit a feleségem megöletéséből.
Úristen.
És elvitték a laptopomat.
Kitet akartam hívni, de ő szólt volna apámnak,
aki meg nagy szarkavarást csinált volna az egészből.
Szerintem csak kellő gondossággal járnak el.
- Nem fognak találni semmit. - Persze hogy nem.
Én nem… Nem arra céloztam, hogy… Azt mondom, hogy…
Igazad van. Sajnálom.
Én csak… Ez az egész dolog…
Ez talán nem a legjobb alkalom szülinapi buli tartásához.
Nem értek egyet.
Szerintem tovább kell élnünk, érted?
Cora megérdemel némi normalitást.
Ahogy te is.
És szerintem Nancy is ezt akarta volna.
NEMZETKÖZI MENTÉS + MENTESÍTÉS
Szóval ha valakit hozzáteszünk a libériai csapatunkhoz,
én Chelsea-re szavaznék.
Jelentkezett?
Nem, de kezdeményezőnek mutatkozott.
ROBERT ELENGEDTÉK DAVIDE-OT.
Príma helyi kapcsolatai vannak, ami segíthet.
El… El.
Igen, bocsánat.
Jó. Nem, semmi baj.
De beszélhetek vele, ha szeretnéd.
Persze.
Te, J.
Nem fog sor kerülni rá,
de a rendőri vizsgálat kezd bonyolulttá válni, úgyhogy…
ha valaki érdeklődne rólam nálad…
Tudom. Értem.
Nem mondok semmit, oké?
De, mondhatsz.
Elmondhatod nekik, hogy nálad voltam.
- Azt hittem, diszkrétek vagyunk. - Stimmel.
De, tudod, ha valaki kérdezi, akkor segítőkészek leszünk.
- Ellie. - Igen?
Van egy perced?
Van, persze.
Kaphatok egy percet? Bocs.
- Ó, igen. Persze. - Köszönöm.
Mizu? Jól vagy?
Anyuról van szó.
Valakinek el kéne hoznia a rendőrőrsről.
Micsoda? Hogy érted?
PASADENAI RENDŐRKAPITÁNYSÁG
Beszéltem egy ügyvéddel. Úton van ide.
Nem felel semmilyen kérdésre, amíg az ügyvéd ide nem ér.
Nem tartóztatjuk le.
Csak kell valaki, aki megszabadít tőle minket.
Nem értem.
Kiderült, hogy a barátnője zaklatja a rendőrtisztjeimet.
- Micsoda? - Csak a múlt héten
20 közérdekű adatigénylési kérelmet adott be,
ma pedig átlépett egy határt.
Legközelebb megbilincseljük.
- Mi a fenét csináltál? - Nem számít.
Ami azt illeti, nagyon is számít.
- Kimondtam a P betűs szót. - Mi?
- Miközben tűzőgéppel dobáltam. - Úristen.
- A falat. - Értem.
- Nem embert. - Jól vagy?
Nézd, rengeteg időt elpocsékoltak erre a Davide dologra.
És közben nem néztek utána egyik tippemnek sem.
Felhajtottam az összes Davidet a főiskolai évkönyveinkből.
Feltúrtam minden Davidet, akiket követ a közösségi médiában.
Még egy bizonyos William Davidet is, akinek virágboltja van Texasban,
és Nancy lájkolta a posztját a Pinteresten, én meg…
- Őrültségnek tűnik, de… - Jó,
- ne légy dühös, hogy megkérdezem. - Mit?
Megint szeded a…
Nem, El, ne már.
Fél éve egy aszpirinen kívül semmit sem szedtem be, oké?
Oké.
Bocs, de nem tudom elengedni.
Viszont neked elmondta, El.
Engem kizárt, de te megtudhattad…
És én már sose tudom meg.
Engem is kizárt.
Nagyon sok minden van, amiről nem tudok.
Bárcsak én is le tudnám foglalni magam, ahogy te.
A munkával és Roberttel.
Szerintem ma tartanunk kéne egy nagyon nyugis estét, jó?
Rendelek kaját.
Átviszem neked, a gyerekeknek és Howardnak.
Jól fog jönni egy kis… csillax.
- Oké. - Oké? Oké.
- Meglep, hogy ezt a szót még használják. - Én használom.
Csillaxálunk.
Szia, csak be akartam adni…
Robert! Hé.
Robert!
- Szia. - Szia.
Ez katartikusnak tűnt.
Aha.
Mindig, mikor inni akarok, lejövök ide, és inkább ütögetek.
Mióta vagy itt?
Azt hiszem, nagyon szerettem volna inni.
Minden rendben?
Keresett a rendőrség?
Visszahoztak párat Nancy dobozaiból,
de ezenkívül nem volt semmi.
Viszont a bátyád keresett.
Viccelsz?
Eléggé ledöbbentem, hogy felhívott. Annyi… Annyi év után.
Mi… Én nem… Mit akart?
- Részvétet nyilvánítani. - Értem.
- Sose kedvelt engem. - Ugyan már.
Már… Meséltem már, mit mondott nekem?
- Nem. - Azon a horgásztúrán volt,
apáddal. Elsőéves korunkban. A tavaszi szünetben.
Aha.
Kábé egy órával a megérkezésünk után
Donovan sarokba szorított, és közölte, hogy szigorúan tiltott vagy.
Romantikus értelemben.
Miért csinált ilyet?
Biztos csak a nagytesós rutint nyomta.
Nem rovom fel neki.
Megyek, lezuhizom.
Te maradsz még?
- Nem is tudom. - Oké.
Szerinted melyik évtizedben élünk?
Egy ideje a napon vagyok. Adj egy percet.
A sötét középkorban élünk,
ahol te döntöd el, hogy kivel randizhatok, és kivel nem?
Mert ellentétben azzal, amit te és anyánk hisztek,
felnőtt vagyok. Felnőtt vagyok.
Emberek néznek fel rám és bíznak meg bennem.
Felelős döntéseket hozok arról, mit akarok és mit csinálok.
Oké.
Jól van, miért nem ülsz le?
Mondd el, mitől vagyunk ma ennyire bepipulva.
Felhívtad Robertet.
Ez gyors volt. Gyakran beszéltek, mi?
Elmesélte, mit mondtál neki, amikor megismerted.
Hogy megtiltottad, hogy velem randizzon.
Ez mélyre ment.
- Elárulnád, hogy miért? - Ugyan! Mindketten tudjuk.
Nem, én tényleg nem tudom. Azt hiszem, tőled kell hallanom.
Jól van.
Értem én.
Mindketten okosak vagytok, érzékenyek, hasonlóan gondolkoztok.
Egy légüres térben, ahol a külvilág nem létezik…
ti vagytok a tökéletes fehér-fekete Ken és Barbie.
- De mivel a világ nem… - Nem a világ.
- A családja. - Nem, te semmit sem tudsz
- a családjáról. - A Hennessey család maga az ősgazdag,
megcsontosodott kivételezettség.
Úgy gondolják, a felelősség egy mítosz, és az erény egy vicc.
Szerinted kik intézték el Davide letartóztatását?
Ez a klasszikus Hennessey-lépés.
Összezárnak, hogy védjék a sajátjukat.
Nem. Röhejes, amiket beszélsz.
Nem Robert ölte meg Nancyt.
Nancynek szeretője volt. Davidnek hívják,
és David ölte meg őt.
- Akkor talán Robert rájött Davidre. - Nem tudott Davidről.
Nem tudott a viszonyról, amíg én nem mondtam,
és mikor elmondtam, Nancy már halott volt.
Egy pillanat. Te…
Te mondtad el Robertnek, hogy a felesége félrelép?
Igen.
Mert aggódott.
Hívni akarta a zsarukat, én meg segíteni akartam.
Úgy tűnik, az utóbbi időben folyamatosan segítesz Robertnek.
Azt akarod, hogy te legyél a B terve.
Fogalmad sincs, miket hordasz össze!
- Ó, nincs? - Nincs.
Hihetetlen, hogy a mami börtönben volt.
Nem voltam. A polgári engedetlenséget gyakoroltam,
amihez mindannyiunknak jogunk van.
De sajnálom, hogy rátok ijesztettem.
- Én nem ijedtem meg. - Értem.
Apa ijedt meg.
Mi van? Hé, még nem fejeztem be.
Szerintem végeztünk. Hacsak valaki nem akar segíteni összepakolni.
- Én nem! - Én nem.
Hé, hé! Nem, nem, nem.
Gyere… Junie, gyere vissza.
- Én segítek. Én segítek. - Köszönöm.
Megijedtek.
Nem akarják bevallani, de megijedtek.
Elmentél magyarázat nélkül, aztán telefonáltak a zsaruk.
Tudom, hogy Nancy sokat jelent,
de a családod is.
Ők… Ők még élnek. Szükségük van rád.
- Szükségünk van rád. - Nem tudom, hogy…
Nem tudom, hogy engedjem el, érted?
Köszönjük, Eleanor, a segítséget és a tésztát.
Nincs mit.
Joga van aggódni.
Tudom. Tudom.
Oké, arra kérlek, hogy legyél nyitott.
Mire?
Találtam egy lakcímet Davide-hoz.
- Nem. - Nem vagy torkig azzal, hogy azt hiszik,
nekünk nem járnak válaszok, mert mi csak a barátnői vagyunk?
- Dehogynem. - Lefestette őt.
És bulizott vele.
Tudhat valamit arról, hogy mi történt.
Nem avatkozhatunk bele csak úgy a nyomozásba.
Nem válaszol.
Ki?
Van ez a gyásztanácsadó a YouTube-on,
aki azt javasolja, hogy beszéljünk a meghalt szeretteinkhez.
Úgyhogy megpróbáltam.
Tudod, mikor senki sincs itt, vagy alszanak,
hogy ne nézzenek őrültnek.
És csak így beszélek hozzá.
Elmondom neki, tudod, hogy Artie-nak kiesett még egy foga,
és hogy Howardnak talán összejön egy új állás, és…
De nem felel.
Nem válaszol.
És olyan sok kérdésem van.
Kérlek, segíts.
Hahó!
Rohadtul hagyjanak békén!
Uram, nem vagyunk riporterek, sem rendőrök.
Nancy barátnői vagyunk.
Csak beszélgetni akarunk.
Menjenek el!
Nem!
Nem fogunk elmenni!
- Eresszen be! Kérem! - Mary.
Totál elment az eszük, bassza meg?
Kérem. A barátnőnk volt.
Kérem.
Látta a műveimet egy gyűjtőnél, és megkeresett.
Azt hittem, ő is egy olyan fehér nő, aki, már elnézést,
azt akarja, hogy fessem le azt, amilyennek ő hiszi az igazi énjét.
De néhány szkeccs után
világos lett, hogy ő más.
Azt akarta, hogy fessem meg a sebeit.
Azt mondta, egy balesetből vannak, amit ő okozott.
Azt mondta, ő tehet a sebeiről?
Nagyon határozottan nem ő tehet róluk.
Davide, a fotó alapján úgy tűnt, mintha nagyon jól ismerték volna egymást.
Nem is emlékszem erre a képre.
Alig volt ott a bulin.
Szerintem a tag, akit hozott,
- nem érezte jól magát. - Mi?
Hogy érti, hogy a tag, akit hozott?
Davide, emlékszik, hogy nézett ki ez a tag?
Fehér volt.
Gondolod, hogy Roberttel lehetett?
Nem. Nem, Robert nem látta azt a fotót.
Megnézné ezt…
- Mondta volna. - Várj.
Megtenné, hogy megnézi ezt a fotót?
Felismeri ezt a férfit?
Ha emlékeznék bármire a bőrszínén kívül, mondtam volna.
Mondtam a rendőrségnek. Az ő dolguk.
- Alig nézett a fotóra. - Nem, megvolt az utolsó kérdés.
Ez…
Bebörtönöztek. És miért?
Nem csináltam semmit. Semmit.
Jól van. Eleget raboltuk az idejét.
Köszönjük.
Maguk hol voltak?
Kérem?
A legjobb barátnőjük halálspirálban volt.
Fuldoklott a saját boldogtalanságában.
Én ezt láttam.
Ezt festettem le. De hol voltak, mikor a legnagyobb szüksége lett volna magukra?
Nem titkolta.
Ha maguk nem látták, azért volt, mert nem is akarták látni.
Gyere. Gyere, menjünk.
Szeretném, ha az asztaldíszek kicsit tömörebbek lennének.
És legyen három ember minden sarokban. Nem akarok torlódást.
- Egész idő alatt. Oké? Köszönöm. - …a te hibád.
A te hibád.
- Ő mulasztott… - Te voltál.
Sokszor elmondtam…
Szia. Minden rendben?
Határozott tiltakozásom ellenére
a családom megbízott egy válságkezelő PR-céget a rendőrség noszogatásával.
Ők szivárogtatták ki a fotót.
Elhiszed ezt, bassza meg?
Ők állnak Davide Boyette lecsukása mögött. A családom.
Ez undorító.
Azt hitték, ez távol tartja tőlünk a sajtót.
Úgy tűnik, leszarják,
ha egy ártatlan ember hetekig rácsok mögött van.
És te sose találkoztál vele, igaz?
Kivel nem találkoztam?
Davide-dal.
És először a hírekben láttad.
Eleanor, ott voltál. Együtt láttuk.
Mire akarsz kilyukadni?
Én… Nem, nem akarok kilyukadni semmire. Én…
Csak tudom, milyen egy befolyásos családból származni.
Néha nem látod, hogy mozgatják a szálakat.
Hát, neked sikerült a magad útját járnod a világban.
- Gondolod? - Igen.
Folyamatosan azt érzem, hogy átlesnek a vállam fölött.
De olyasmiket csinálsz, amik fontosak neked.
Ezt csodálom.
Mindig is csodáltam.
Apa?
Apa!
- Szia. - Miért van anya cucca dobozokban?
Csak… csak rendezgettem.
Nem dobhatod ki őket.
Cora, nem erről van szó.
Meg kell értened,
nekem nagyon nehéz, hogy itt vannak a cuccai…
És akkor? Egyszerűen ki akarod őt törölni?
Nem. Nem, ezt nem is tudná.
Ez lehetetlen, Cora.
Nekem csak ez maradt!
Ezekben a dobozokban van minden, ami az anyám után maradt nekem!
Megértem, édesem. Én…
Cora. Gyere ide.
Tudod, hogy a kocsim az apámé volt, mielőtt meghalt?
És tőle kaptam ezt a nyakláncot.
És még az egyik horgászbotját is kitettem a falra a lakásomban,
mert érezni akarom a jelenlétét.
Úgyhogy ezeket a dolgokat nagyon közel tartom magamhoz.
Szóval lehet ilyet.
Átnézhetsz minden holmit, és egyszerűen
ami rá emlékeztet téged, azt megtartod. Közel magadhoz.
És gondoskodunk arról,
hogy a többi dolog valami különleges helyre kerüljön.
Mondjuk, talán az ojai házba.
És így oda tudsz menni bármikor, ha érezni akarod a jelenlétét.
Oké.
Nem kell elengedned anyukádat.
Apukád sosem kérne ilyesmit tőled.
Édesem.
Hé, köszi.
Nem hibáztatom, hogy lemondta.
Valószínűleg amúgy is jobban érzi magát a suliban.
Tényleg elcsesztem ezt a szülinapot.
Én ragaszkodtam ahhoz, hogy bulit rendezz neki.
Te mást se csináltál, csak segítettél.
Corának csak kell egy kis idő.
Olyan természetellenes. Nem készíti fel senki a gyereket a szülő elvesztésére.
Minket sem készített fel senki.
Tudod, egy részem megkönnyebbült, amikor a rendőrök elvitték a holmiját.
Nem akarom kitörölni, de bármerre nézek,
rám ordítja valamelyik holmija a titkos életét.
A kurva viszonyát, amit elrejtett előlem.
Süketítő. Itt van mindenhol.
Hát, szerintem az ojai ház tökéletes hely mindennek a holminak.
Igen.
Nehéz lesz kimenni oda egyedül.
MŰVÉSZKELLÉKEK VEGYES
MŰVÉSZETI KÖNYVEK
Ezt mindenkinél bevetette a családomban.
Mindenki gyűlölte.
Ennél jobban semmin sem nevetett.
Mindig, mikor bevetette, órákig nevetett.
Vicces.
Nem tudtam, mennyire szenvedett.
Hogy nem láttam, min ment keresztül?
Hé, egyikünk sem látta.
Nem vettem észre.
Nem… Nem vettem észre.
Hé, semmi baj. Én sem.
Istenem!
Egyszer megkérdezte, kedvelem-e me Robertet.
Emlékszem, milyen gyorsan mondtam nemet.
Tudnia kellett, hogy hazudok. Hogy ne tudta volna?
Én soha nem voltam olyan jó a színlelésben, mint ő.
Abban, hogy lérehozzam a saját valóságom.
Úgyhogy talán ez az én esélyem.
És ő talán megértené.
Mert ő is hazudott.
Hazudott Robertnek.
Hazudott mindannyiunknak.
Nancy, bocsánatkéréssel kell kezdenem.
A reakcióm extrém volt.
Szörnyű voltam veled,
és sajnálom, hogy annyira rád ijesztettem.
De aligha róhatod fel nekem a dühömet,
amikor te valaki mással fekszel le.
Hé. Jól vagy?
A feliratot fordította: Speier Dávid