Ne vem, ali se Robert sploh še spomni,
a jaz sem ga prej poznala.
Tisti večer pred mnogimi leti
sva slonela na kuhinjskih omaricah, pijana od cenenega piva.
Spravljala sem ga v smeh. Bilo je spontano in naravno.
Tudi on je to čutil.
Nato pa je pristopila ona in predstavila sem ju.
"Robert, to je Nancy."
Kaj pa je?
Ljubi bog.
PO KNJIGI ARAMINTE HALL
Sploh ji ni podobna.
Seveda je Nancy, a ji ni podobna.
Zagovarjala sem Davideja. Preprosto se mi ni zdelo smiselno.
Saj ni.
Vsi bodo videli fotko in si mislili svoje, preden sploh…
Vem, a…
Lahko mi zaupaš svoja čustva, ne glede na to, kakršna so.
Težko…
Ne prenesem misli, da je bila z drugim, zdaj pa še to.
Mislil sem, da bom čutil olajšanje,
ko bo tip v priporu.
Pa ga ne čutim.
Kaj pa ti?
Ne. Ne čutim olajšanja.
Kljub vsemu temu jo še vedno ljubim.
Vse bi dal, da bi jo dobil nazaj.
Je to noro ali…
Ne.
Ni noro.
Tu izstopim.
- Hej. - Ja?
Hvala, da si danes šla z menoj.
Bilo je prijetno doživeti nekaj, kar ji je veliko pomenilo.
Tudi če le za kratek čas.
- Hvala. - Hvala.
Drek.
Hej.
Prišel sem te vprašat, zakaj me ignoriraš, a vau.
Oprosti.
Lahko bi mi povedala, da imaš načrte.
S prijateljem sem šla na balet. Telefon sem imela stišan.
Imam občutek, da me ne jemlješ resno.
Nisem rekla, da me resna zveza ne zanima?
Ne mislim tega. Ne spoštuješ me kot osebo.
Seveda te. Težko mi je.
Ne gre samo za nocoj.
Po zabavi za dan svetega Patrika
si prišla dve uri pozneje, kot si rekla.
Na večer Nancyjine smrti si mi pisala ob 21h, prišla pa ob 1h.
- Kje si bila? - Ne, prišla sem malo po 22h.
- Ne, pozneje. - Ni res.
Bedel sem, El.
Ulica ni pravi kraj za ta pogovor. Pojdiva gor.
Odpriva steklenico vino in se skušajva pogovoriti kot odrasla.
- Prav? - Vino si omenila.
Vino te je prepričalo, ne tisto o odraslih.
Jutro.
- Hej. - Brez mleka in sladkorja.
Samo mleta kava in vroča voda.
- Kot ti je všeč. - Hvala.
Ja.
- V službo boš zamudil. - Mislim, da bo šefinja razumela.
A tako.
Nisem vedel, da rada ribariš.
Saj ne.
Če bi se rada naučila, poznam krasen kotiček…
- Raje pojdi v službo. - Ja. Res bi moral iti.
- Grem. Se vidiva tam. - Ja.
- Jaz bom čokoladnega. - Jaz sem ga hotela.
- Prej sem rekla. - Res je prej rekla.
Odhod je čez 20 minut. Kaj bosta rekli teti Ellie?
- Hvala. - Prosim.
- Hvala. - Preveč sladkorja?
- Nikoli ga ni preveč. - Ko bi moja mama bila takšna.
Kaj si mi hotela povedati o baletu?
Ne smem več uporabljati avta?
Tako pač je, Marcus. Če vejpaš v mojem avtu, so posledice.
- Saj nisem. - Živijo.
- Hej. - Eleanor.
Mami, reci mu, naj ne teži. Avto naj mi pomaga vžgati.
- Pojdita ven. - Greva po kable.
- Žal mi je zaradi vsega. - V redu je.
- Obljubim, da se ti bom posvetila. - Prostor bom naredila.
- Ojoj, oprosti. - V redu je, bom jaz.
Bom jaz. Ellie, bom jaz.
- Kaj je to? - Nič.
Policijsko poročilo je.
- Javni podatki so. - Že, a zakaj jih imaš?
Ker nekaj ne štima.
Davideja so aretirali zaradi ropa, ne umora,
pa še to na podlagi pričanja nekega ovaduha.
Sumljivo je.
Novinarji ga skušajo povezati z Nancy, a ni povezave.
Veliko časa si vložila v to.
Ne delaj tega. Nisem šibka.
- Tega imam dovolj doma. - Prav.
Hvala ti. Nisem se mogel pripraviti do tega.
Saj razumem. Jaz ne morem izbrisati njenih starih sporočil.
Ja.
- To si zajtrkoval? - Nimam teka.
Te še kaj muči?
- Nočem te utrujati še s tem. - Povej.
Kit je vprašala, kako bomo proslavili Corin rojstni dan ta vikend.
Pozabil sem.
Kontaktiral sem DJ-ja za tihi disko, čeprav ne vem, ali ji je to všeč.
In guglam rojstnodnevne zabave za 17-letnice.
Pazi, da ne končaš na seznamu.
Hvala. Zdaj se počutim kot idiot in perverznež.
Kakšen oče pozabi na hčerin rojstni dan?
Saj ni res.
Z Nancy si bil poročen. Nikoli ti ni bilo treba razmišljati o tem.
Že, a rad bi se vsaj potrudil. To je njen prvi rojstni dan po…
Nancy je pripravljala čarobne rojstne dneve.
Prisežem, ne bom imela govora.
Pred 16 leti sem dobila najboljše darilo
in danes jo lahko slavimo.
Predstavljam vam slavljenko.
Mojo punčko Coro.
Uživaj nocoj.
Nočem zafrkniti.
Lahko ti pomagam.
Bila sem na kar nekaj Nancyjinih zabav.
Mogoče se lahko česa domislim.
- Ne bo preveč? - Za Coro gre.
- Nič ni preveč. - Hvala ti.
Ja. Ja.
- Pošlji mi, kar imaš do zdaj. - Prav.
Kriminalistka Ganz, kupujete hišo v tej soseski?
Z mojo plačo žal ne.
Krasen je.
- Hvala. - Čudovite linije.
Redki bi preličili starodobnega 450 SL.
Sicer pa, če je denarja v izobilju, ni važno,
če zmanjšate vrednost brezhibnega klasičnega avta.
- Vsak ima svoj okus. - Ja.
Lep dan želim.
Pravzaprav…
Gotovo ste videli to fotografijo.
- Ja, povsod je. - Ja. Temeljito sem jo preučila.
V oči mi je padel predvsem izraz na obrazu ge. Hennessey.
Zdi se sproščena, kot da sodi tja.
Kar pa ni smiselno.
Kaj ima dama iz višjih krogov Pasadene skupnega s temi ljudmi?
Ni bila vedno dama iz višjih krogov.
- Že pred Robertom je imela življenje. - Kakšno?
Težko.
Mama je bila alkoholičarka, očim nasilnež. Prikolica.
Ni bilo lahko.
Preverili smo njeno preteklost.
Zato je to še bolj čudno.
- Zakaj? - Kaj ima skupnega s Hennesseyji?
Ali z vami.
- Preiskujete najino prijateljstvo? - Ne.
Ste si izmislili ovadbo zaradi ropa?
Če bi imeli dokaze proti Davideju, me ne bi spraševali tega.
Preiskujete koga drugega?
Hvala, da ste si vzeli čas.
- Drek. - Odprite okno!
Nimate me pravice zasledovati. To je nadlegovanje.
- Dajte mi ime in številko značke. - Nisem policaj.
Za Donovana delam.
V redu.
Sta bili kdaj na vojnem območju?
Bližina smrti te spremeni.
Naročil sem jima, naj zaprosita za azil,
poklical znanca v vladi in…
Da skrajšam, zdaj imata uspešno zobozdravstveno ambulanto.
Njuna hči je lani diplomirala na Vassarju.
Neverjetno.
Ko ti srce govori, mu prisluhni.
Dami, oprostita mi za hipec, delo me čaka.
Se vidimo pozneje pri bazenu.
Luštno. Z mojimi zgodbami osvajaš ženske?
Dobra zgodba je.
Z mamo fundirava tvoje malo podjetje, torej je zgodba tudi moja.
Malo podjetje? Hvala, Donnie.
- Hči je študirala na Univerzi v Ohiu. - Vassar se bolje sliši.
- Vau. - Winston pravi, da si hitra.
Ja, ko moram biti. Ko nekomu umre prijatelj,
mu družinski člani pošljejo cvetje ali ponudijo objem.
Mi tega ne delamo.
To je pač prekletstvo dobre, bogate družine.
- Prav. - Premalo objemov
in izražanja čustev. Saj veš.
Ja. Ker me tvoj Winston ne zalezuje več
in sem očitno varna in prisebna, gresta lahko domov.
Zelo rad bi šel domov.
Nočem biti tvoja varuška.
- Ampak? - Ko pride do tragedije,
ravnaš precej nepredvidljivo.
- To ni pošteno. - Ne?
Ne.
- Ko je ata umrl… - On nima nič s tem.
Takrat sem bila čisto drugačna.
Resno?
Če bi te vprašal brez dokaza, bi zanikala.
- Stara prijatelja žalujeva. - Precej sta nasmejana.
Častiva strast osebe, ki sva jo imela rada.
Eleanor, oba veva, da rada pomagaš ljudem s težavami.
Posebej določenemu čednemu belcu.
- Če bi se pridružila črnskemu združenju… - Spet začenjaš.
…bi mogoče bila s črncem, namesto da si obsedena z njim.
Bedak si.
Priznaj, da je Robert tvoja šibka točka.
Od nekdaj.
Si končal?
Nehaj me zasledovati.
ROBERT: POLICIJA JE TU. VSE SO RAZMETALI.
NE PRENESEM TEGA. LAHKO PRIDEŠ?
Imeli so nalog.
Za kaj?
Nancyjine reči. Najine finančne dokumente.
Zanima jih, ali bi mi ženina smrt koristila.
- Ljubi bog. - Moj prenosnik so vzeli.
Saj bi poklical Kit, a bi poklicala očeta, ta pa bi naredil celo štalo.
Mislim, da le opravljajo svoje delo.
- Ničesar ne bodo našli. - Seveda ne.
- Nisem namigovala… - Oprosti. Vse to…
Mogoče ni primeren trenutek za rojstnodnevno zabavo.
Ne strinjam se.
Mislim, da moramo živeti naprej.
Cora si zasluži malo normalnosti.
Ti pa tudi.
Mislim, da bi Nancy to želela.
Če bomo povečali liberijsko ekipo, predlagam Chelsea.
Se je javila?
Ne, a je samoiniciativna.
ROBERT: DAVIDE JE PROST.
Njena poznanstva bi nam lahko bila v pomoč.
El? El.
- Ja. Oprosti. - Nič hudega.
- Če želiš, jo lahko vprašam. - Prav.
J, poslušaj. Sicer ni nič takega,
a policijska preiskava se je zapletla.
Če te kdo vpraša o meni…
Vem. Brez skrbi. Ničesar ne bom rekel.
Lahko.
Lahko jim poveš, da sem bila pri tebi.
- Se ne skrivava? - Se.
A če kdo vpraša, bova pomagala.
- Ellie? - Ja?
- Imaš minutko? - Ja, seveda.
- Dovoliš? Oprosti. Hvala. - Ja, seveda.
- Kaj bo dobrega? Si v redu? - Za mami gre.
- Nekdo mora ponjo na policijo. - Kaj? Kako to misliš?
Odvetnik je že na poti. Dokler ne pride, ne bo odgovarjala na vprašanja.
Ni aretirana. Le nekdo jo mora spraviti stran.
Ne razumem.
Izvedela sem, da nadleguje moje policiste.
Prejšnji teden je vložila 20 zahtev za vpogled v javne evidence,
danes pa je šla predaleč. Naslednjič jo bomo aretirali.
- Kaj si naredila, madona? - Ni važno.
V bistvu je.
- Mogoče sem zaklela. - Kaj?
- In vrgla spenjač. - Ljubi bog.
- V steno, ne osebo. - Si v redu?
Izgubljali so čas z Davidejem in se ne zmenijo za moje sledi.
Obkrožila sem vse Davide s faksa,
našla vse Davide, ki jim je sledila na družbenih medijih.
Našla sem celo cvetličarja Williama Davida iz Teksasa, katerega objavo je všečkala.
Vem, da zveni noro.
- Ne jezi se, ker te bom to vprašala. - Kaj?
- Jemlješ… - Ne, El. Daj no.
Že pol leta nisem vzela nič močnejšega od aspirina.
V redu.
Ne morem sedeti križem rok.
Tebi, El, je povedala.
Mene je izključila. Izvedela si stvari,
ki jih jaz nikoli ne bom.
Tudi mene je izključila. Marsičesa ne vem.
Ko bi se le lahko s čim zamotila tako kot ti.
S službo in Robertom.
Predlagam, da nocoj preživimo sproščen večer. Prav?
Prinesla bom hrano zate, za otroke in Howarda.
Zabušavali bomo.
- Prav? - Prav.
- To še kdo reče? - Jaz že.
Zabušavali bomo.
Hej, prinesla sem…
Robert. Hej.
Robert!
- Hej. - Hej.
Sproščaš čustveno napetost?
Ja.
Namesto alkohola pridem odbijat žogice.
Si že dolgo na igrišču?
Očitno sem res potreboval pijačo.
Je vse v redu? So se javili s policije?
Samo nekaj Nancyjinih škatel so pripeljali.
Me je pa tvoj brat klical.
Se hecaš?
Nisem mogel verjeti. Leta se nisva slišala.
Kaj je hotel?
- Sožalje mi je izrazil. - Jasno.
- Nikoli me ni maral. - Daj no.
Sem ti kdaj omenil, kaj mi je rekel?
- Ne. - Na ribiškem izletu z vajinim očetom.
Spomladanske počitnice v prvem letniku.
- Ja. - Kako uro po prihodu
me je Donovan potegnil na stran in mi rekel, da ne smem hoditi s teboj.
Zakaj bi to rekel?
Najbrž ga je le skrbelo za sestrico. Ni mu za zameriti.
Pod tuš grem. Boš počakala?
- Ne vem. - Prav.
V katerem desetletju smo?
Nekaj časa sem na soncu. Počakaj, da se zberem.
Misliš, da smo v srednjem veku in mi ti izbiraš fante?
Čeprav z mamo menita drugače, sem odrasla oseba.
Ljudje se zgledujejo po meni. Zanašajo se name.
Sprejemam odgovorne odločitve o tem, kaj hočem in kaj delam.
Prav.
Usedi se. Kaj te je danes tako razjezilo?
Roberta si poklical.
To pa je hitro. Pogosto sta na vezi.
Povedal mi je, kaj si rekel pred leti, ko si ga spoznal.
Prepovedal si mu, da bi hodil z menoj.
To ti je rekel?
- Mi poveš, zakaj? - Oba veva, zakaj.
- Ne, res ne vem. Povej mi. - Prav.
Razumem.
Sta pametna, občutljiva in enako misleča.
Če preostali svet ne bi obstajal,
bi bila popolna medrasna Ken in Barbie.
- Ker pa svet… - Ne svet.
- Njegova družina. - Ne poznaš jih.
Hennesseyji so stara premožna družina. Vzvišeni so.
Mislijo, da odgovornost in etika zanje ne veljata.
Kaj misliš, kdo je poskrbel, da so aretirali Davideja?
Klasična hennesseyjska poteza. Stopijo skupaj, da zaščitijo svoje.
Ne, to je trapasto. Robert ni ubil Nancy.
Imela je ljubimca Davida, ki jo je ubil.
- Mogoče je Robert izvedel za Davida. - Ni vedel zanj.
Jaz sem mu povedala za afero, takrat pa je Nancy že bila mrtva.
Čakaj malo.
Ti si povedala Robertu, da mu je žena nasadila roge?
Ja. Skrbelo ga je. Policijo bi poklical. Hotela sem pomagati.
Zadnje čase veliko pomagaš Robertu.
- Želiš skočiti na njeno mesto. - Ne veš, kaj govoriš.
- Da ne? - Ne.
Ne morem verjeti, da je bila mami v zaporu.
Nisem bila. Temu se reče državljanska nepokorščina.
Vsi imamo pravico do nje.
Mi je pa žal, ker sem vas prestrašila.
- Mene nisi. - V redu.
Atija pa.
Še vedno jem.
Zaključili smo. Bi mi kdo pomagal pospraviti?
- Jaz ne! - Jaz ne.
Ne, ne. Junie, pridi sem.
- Jaz bom pomagala. - Hvala.
Bili so prestrašeni, čeprav tega nočejo priznati.
Odšla si brez besed, nato pa so nas klicali s policije.
Vem, da si jo imela rada, a tudi svojo družino imaš.
Še vedno so tu. Potrebujejo te.
- Vsi te potrebujemo. - Preprosto ne morem pozabiti.
Eleanor, hvala za pomoč in rezance.
Jasno.
- Z vso pravico ga skrbi. - Saj vem.
Počakaj, da povem do konca.
Kaj?
Našla sem Davidejev naslov.
- Ne. - Te ne jezi,
da nama ničesar ne povedo, ker sva le njeni prijateljici?
- Seveda me. - Naslikal jo je, žural je z njo.
Mogoče ve, kaj se je zgodilo.
Ne smeva se vmešavati v preiskavo.
Ne odgovarja mi.
Kdo?
Na YouTubu je svetovalka za žalujoče.
Predlaga, naj se pogovarjamo z dragimi osebami, ki so umrle.
Poskušam se pogovarjati.
Ko sem sama doma ali drugi spijo, da me nimajo za noro.
Pogovarjam se z njo.
Povem ji, da je Artie izpadel še en zob,
da bo Howard morda dobil novo službo.
A ne odgovarja.
Ne odgovarja mi.
Ogromno vprašanj imam.
Prosim, pomagaj.
Je kdo tu?
Ne nadlegujte me!
Nisva novinarki ali policisti.
- Sva Nancyjini prijateljici. - Radi bi govorili z vami.
- Pojdita proč. - Ne! Nikamor ne greva.
- Odprite nama. Prosim. - Mary.
Se vama je čisto zmešalo?
Prosim. Najina prijateljica je bila.
Prosim.
Videla je moja dela in me kontaktirala.
Imel sem jo za belko, brez zamere,
ki je hotela, da naslikam njeno predstavo same sebe.
A po nekaj skicah je bilo jasno, da ni takšna.
Hotela je, da upodobim njene brazgotine.
Bile naj bi iz nesreče, ki jo je povzročila.
- Rekla je, da je bila ona kriva? - To nikakor ni res.
Glede na fotografijo se zdi, da sta se dobro poznala.
Ne spomnim se tiste fotke. Samo oglasila se je na žuru.
Tip, ki ga je pripeljala,
- ni najbolj užival. - Kaj?
Tipa je pripeljala? Se spomnite, kako je izgledal?
Belec pač.
- Bi lahko bila z Robertom? - Ne. Tisto fotko je prvič videl.
Bi pogledali to?
- Povedal bi mi. - Počakaj.
Bi pogledali to fotko? Prepoznate tega moškega?
Povedal bi, če bi se spomnil še česa.
Povedal sem policiji.
- Bolje poglejte. - Ne. Dovolj je bilo vprašanj.
To…
Zaprli so me. In zakaj?
Ničesar nisem storil. Ničesar.
Prav. Ne bova vas več motili.
Hvala.
Kje sta bili?
Prosim?
Vajina prijateljica je bila v globoki krizi. Trpela je.
To sem videl. In naslikal.
Kje sta bili, ko vaju je potrebovala? Ni skrivala bolečine.
Očitno je nista hoteli videti.
Pridi. Greva.
Namizni okraski naj bodo enakomernejši.
Po trije na vsakem vogalu, da ne pride do ozkega grla.
- Ves čas. Prav? Hvala. - Ti si kriv.
- Ni… - Ti nisi.
Večkrat sem ti rekel…
Je vse v redu?
Moja družina je kljub nasprotovanju
najela tisto firmo, da pritisne na policijo.
Oni so objavili tisto fotografijo. Si lahko misliš?
Davideja Boyetta so aretirali zaradi moje družine.
Grozno.
Mediji naj bi nas zato pustili na miru.
Kaj potem, če nedolžen človek več tednov presedi za zapahi.
- Ti ga nisi nikoli spoznal, ne? - Koga?
Davideja.
Prvič si ga videl pri poročilih.
Eleanor, tu si bila. Skupaj sva ga videla.
- Na kaj namiguješ? - Na nič, le…
Vem, kako je biti član vplivne družine.
Včasih ne vidiš, kako vse nadzorujejo.
Tebi se je uspelo postaviti zase.
- Se ti zdi? - Ja.
Kar naprej čutim njihove oči na sebi.
Že, a delaš tisto, kar ti je pomembno.
To občudujem.
Od nekdaj.
Ati?
Ati!
- Zakaj so mamine stvari v škatlah? - Urejal sem jih.
Ne moreš jih vreči v smeti.
Saj jih ne bom.
Razumi, da težko gledam njene stvari po hiši.
Jo boš kar izbrisal?
Ne more je izbrisati. To je nemogoče, Cora.
Samo to imam!
V teh škatlah je vse, kar mi je ostalo od mame.
Saj razumem, ljubica.
Cora, pridi.
Moj avto je bil od mojega očeta, ko je bil še živ.
To verižico mi je dal.
V stanovanju imam celo njegovo ribiško palico,
da bi čutila njegovo prisotnost.
Zato imam vse te stvari vedno ob sebi.
Tudi ti lahko.
Pobrskaj po njenih stvareh in vzemi tisto, kar te spominja nanjo.
Drugo pa bomo nekam shranili.
Recimo v hišo v Ojaiju.
Tja lahko greš vedno, ko želiš čutiti njeno prisotnost.
Prav.
Ni ti treba pozabiti na mamo. Ati ne bi tega nikoli zahteval.
Ljubica.
Hvala.
Ne čudim se, da je odpovedala zabavo.
V šoli se bo najbrž bolj zabavala.
Zafrknil sem njen rojstni dan.
Jaz sem vztrajala, da ji organiziraj zabavo.
Vedno si mi v pomoč.
Cora preprosto potrebuje čas.
To ni naravno. Otrok ne bi smel izgubiti starša.
Tudi midva sva ga.
Delno sem si oddahnil, ko je policija vzela njene stvari.
Nočem je izbrisati, a povsod je nekaj njenega,
kar me spominja na njeno skrivno življenje.
Tajila mi je, da ima ljubimca.
Oglušujoče je. Povsod je.
Hiša v Ojaiju bo idealna za njene stvari.
Ja.
Nočem sam tja.
POTREBŠČINE RAZNO
UMETNOST KNJIGE
S to kačo je prestrašila čisto vse člane moje družine.
Vsi so jo sovražili, ona pa se je krohotala.
S to kačo se je veliko presmejala.
Smešno je.
Nisem vedela, kako zelo trpi.
Kako nisem videla, kaj prestaja?
Nihče ni.
Nisem videla. Preprosto nisem videla.
V redu je. Tudi jaz nisem.
O bog.
Nekoč me je vprašala, ali mi je Robert všeč.
Hitro sem odvrnila, da ne.
Morala je vedeti, da lažem. Kako ne bi?
Nikoli se nisem tako dobro pretvarjala kot ona.
Ona je znala ustvariti lastno realnost.
Mogoče je to moja priložnost.
Mogoče bi celo razumela. Saj je tudi ona lagala.
Robertu. Vsem nam.
Nancy, najprej se ti moram opravičiti.
Pretirano sem se odzval.
Obupno sem se vedel. Oprosti, ker sem te prestrašil.
Ne smeš pa se čuditi, da sem jezen, ker spiš z drugim.
Hej. Si v redu?
Prevedla Nena Lubej Artnak