Neviem, či si to Robert ešte pamätá,
no ja som ho stretla prvá.
V ten večer, pred všetkými tými rokmi,
opierala som sa o kuchynské skrinky, opitá lacným pivom…
rozosmiala som ho
a bolo to spontánne a prirodzené.
Vedela som, že to cíti rovnako.
No potom prišla ona a predstavila som ich.
„Robert, toto je Nancy.“
Čo je?
Božemôj.
NEDOKONALÉ ŽENY
PODĽA KNIHY ARAMINTY HALLOVEJ
Ani sa jej nepodobá.
Jasné, že je to Nancy, ale nevyzerá ako ona.
Obhajovala som Davida.
Podľa mňa to naozaj nedávalo zmysel.
Veď ani nedáva.
Všetci to uvidia
a vytvoria si vlastný názor, než budem môcť…
Viem, ale…
Snáď vieš, že nech cítiš čokoľvek, môžeš mi o tom povedať.
Je…
dosť zlé si ju už len predstaviť s niekým iným, no vidieť to…
Myslel som si, že jeho zatknutie mi…
prinesie akúsi úľavu.
Ale neprinieslo.
Tebe áno?
Nie. Ani nie.
Aj napriek tomu všetkému… ju stále milujem.
Dal by som všetko, aby sa mi vrátila.
Je to šialené či…
Nie.
Nie je to šialené.
Tu bývam.
- Hej. - Áno?
Ďakujem, že si dnes šla so mnou.
Bolo príjemné byť na mieste, ktoré je pre ňu dôležité.
Hoci len na chvíľku.
- Vďaka. - Vďaka.
Doriti.
Ahoj.
Prišiel som ťa konfrontovať, že si mi neodpísala ale… páni.
Prepáč.
Ak si mala iné plány, stačilo povedať.
Bola som dohodnutá s kamarátom, že pôjdeme na balet,
a mala som vypnuté zvonenie.
Mám pocit, že ma neberieš vážne.
Myslela som si, že obaja vieme, že nehľadám nič vážne, J.
Tak som to nemyslel.
Nerešpektuješ ma ako človeka.
Rešpektujem.
J, teraz to nemám ľahké.
Ale nejde len o dnešok, však?
Po párty na Deň sv. Patrika si prišla o dve hodiny neskôr, ako sme sa dohodli.
V deň priateľkinej smrti
si mi napísala o 21.00 a prišla si o 1.00.
- O čo šlo? - Nie, bolo to tesne po 22.00.
- Nie, určite to bolo neskôr. - Nebolo.
El, čakal som ťa.
Nemali by sme o tom hovoriť na ulici.
Mali by sme ísť hore.
Otvoriť si fľašu vína
a skúsiť si o tom pohovoriť ako dospelí.
- Môže byť? - Spomenula si víno.
Presvedčilo ťa víno, nie tá dospelácka časť.
Dobré ránko.
- Ahoj. - Bez mlieka a cukru.
Iba pomletá káva a horúca voda.
- Tvoja obľúbená. - Vďaka.
Prosím.
Budeš meškať do práce.
Myslím, že šéfka to pochopí.
No teda.
Nevedel som, že ťa baví rybolov. Naozaj?
Nebaví.
Dobre, no ak sa to chceš naučiť, poznám skvelé miesto pri jazere Gregory…
J, mal by si ísť do kancelárie.
Hej. Áno, mal by som.
Idem na to. Uvidíme sa tam.
Áno.
- Chcem čokoládovú. - Aj ja.
Bola som prvá.
Prepáč, zlatko, platí prednosť.
O 20 minút buďte nachystané s ruksakmi. Čo poviete tete Ellie?
- Ďakujem. - Prosím.
- Ďakujem. - Veľa cukru?
Nič také neexistuje.
Kiežby si bola moja mama.
Čo si mi chcel povedať
- o tom balete? - Stačí.
Takže už nemôžem ani používať auto?
To sa stáva, Marcus.
Keď v aute potajme vapuješ, bude to robiť.
- Nevapoval som. - Ahojte.
- Ahoj. - Eleanor.
Povieš mu, nech to tak nehrotí?
- Nech ma naštartuje. - Zlatko.
- Choďte s otcom von. - Nájdem káble.
- Prepáč mi to všetko. - Nie, to nič.
Sľubujem, že sa ti budem naplno venovať.
- Iba… - Urobme priestor.
- Preboha. Prepáč. - To nič. Ja to pozbieram.
Urobím to. Ellie, nechaj…
- Čo to je? - Nič.
Nič? Je to policajná správa.
DOPLŇUJÚCA SPRÁVA
Sú to verejné dokumenty.
Áno, ale prečo ich máš?
Lebo mi na tom niečo nesedí.
Viem, že Davida zatkli,
no nezatkli ho za vraždu, ale za krádež
na základe výpovede nejakého informátora.
Niečo na tom smrdí.
Médiá sa to snažia spojiť s Nancy, hoci to s ňou nesúvisí.
Venuješ tomu veľa času.
Nerob to. Nerob zo mňa nejakú slabošku.
Mám toho dosť doma.
Dobre.
Ďakujem. Nevedel som sa k tomu prinútiť.
Chápem.
Ja stále zízam na jej staré správy a nedokážem ich vymazať.
Hej.
- Tvoje raňajky? - Nemám chuť na jedlo.
Deje sa ešte niečo?
Nechcem ťa pri tom všetkom zaťažovať s ďalšími vecami.
O čo ide?
Kit sa ma pýtala, čo budeme robiť na Corine narodeniny, tento víkend.
Zabudol som na ne.
Takže sa snažím nájsť DJ-a na nejakú tichú disco,
netuším, či sa jej bude vôbec páčiť, a googlim „narodeninová oslava 17-ročnej.“
Opatrne. Nechceš skončiť na zozname.
Teraz sa cítim ako idiot a zvrhlík, vďaka.
Čo za otca zabudne na dcérine narodeniny?
Neverím.
- Ten, čo bol ženatý s Nancy. - Hej.
Nikdy si na také veci nemusel myslieť.
Áno, ale chcem sa aspoň posnažiť.
Sú to jej prvé narodeniny od…
Vďaka Nancy boli vždy kúzelné.
Nebudem mať príhovor, prisahám.
Pred 16 rokmi mi vstúpil do života ten najlepší dar
a dnes oslavujeme jej narodeniny.
Bež ďalších slov, oslávenkyňa.
Moje dievčatko Cora.
Dnešok si uži.
Nechcem to posrať.
Môžem pomôcť.
Nanciných osláv som zažila viac než dosť.
Mohla by som niečo vymyslieť.
- Nie je to priveľa? - Ide o Coru. Čo môže byť priveľa?
- Nič také nie je. - Ďakujem.
Hej. Dobre.
- Pošli mi, čo zatiaľ máš, dobre? - Hej, dobre.
Detektívka Ganzová, chcete si v tejto štvrti kúpiť dom?
S mojím platom, žiaľ, nie.
Nádhera.
- Ďakujem. - Neuveriteľný dizajn.
Málokto by si však nechal veterán 450 SL prelakovať na mieru.
No ak peniaze nehrajú rolu, čo na tom záleží,
že sa tým zníži hodnota dokonale zachovaného veterána?
- Každý podľa seba. - Áno.
Pekný deň.
Vlastne, ak môžem…
Určite ste videli túto fotku.
- Áno, je v správach. - Áno. Dosť som ju skúmala,
no neviem sa preniesť cez výraz pani Hennesseyovej.
Však? Pôsobí uvoľnene, akoby tam patrila.
Ale nedáva to zmysel.
Čo má pasadenská smotánka spoločné s touto partiou?
Kedysi nepatrila medzi smotánku.
Pred Robertom mala iný život.
Aký?
Drsný.
Matka alkoholička, násilnícky nevlastný otec, obytný príves.
Nemala to ľahké.
Áno. Prešli sme si jej minulosť.
Preto je to ešte zvláštnejšie.
- Ako to? - No, čo mala taká žena
spoločné s Robertom a jeho rodinou?
Alebo s vami?
Prešetrujete moje priateľstvo?
Nie. Neprešetrujeme.
Je to obvinenie z lúpeže iba hlúposť?
Nepýtali by ste sa ma na to,
ak by ste mali proti Davidovi dôkazy.
Preverujete niekoho iného?
Ďakujem za váš čas.
- Doriti. - Stiahnite okno!
Nemáte právo sledovať ma. Toto je obťažovanie.
Chcem vaše meno a číslo odznaku.
Nie som policajt.
Pracujem pre Donovana.
Dobre.
Boli ste už vo vojnovej zóne?
Strata života vás zmení.
Nechal som ich požiadať o azyl,
potiahol som za vládne nitky, o ktorých sme sa bavili, a…
V skratke, dnes majú úspešnú zubnú ambulanciu.
Ich dcéra vlani spromovala na newyorskej univerzite Vassar.
Neuveriteľné.
Keď k vám prehovorí srdce, musíte mu načúvať.
Dámy, prepáčte, ale musím vyriešiť istý obchod,
no o chvíľu sa uvidíme pri bazéne.
Zlaté. Používaš moje príbehy na balenie žien?
Je to dobrý príbeh.
A s mamou sme zafinancovali tú tvoju malú charitu,
takže je to aj môj príbeh.
Malú charitu? Vďaka, Donnie.
A ich dcéra šla na vysokú do Ohia.
New York znel lepšie.
- Páni. - Podľa Winstona vieš šprintovať.
Áno, keď musím.
Keď sestre umrie kamarátka, niektoré rodiny
jej kúpia kvety, darčekový kôš alebo ju dokonca objímu.
To sa ma netýka.
Vraj je to kliatba slušne vychovaných a bohatých.
- Dobre. - Málo objatí.
Veľa potlačených emócií, vieš?
Správne. Keďže Winston skončil so sledovaním
a ty vidíš, že som úplne v bezpečí,
možno by ste mali ísť domov.
Rád by som.
Mám lepšie plány než stráženie.
- Ale… - Ale keď sa stane tragédia,
máš tendenciu správať sa nepredvídateľne.
- To nie je fér. - Nie?
Nie.
- Keď umrel ocko… - Nie… Nerob to.
Neťahaj ho do tohto.
Vtedy som na tom bola úplne inak.
To naozaj?
Ak by si nevidela dôkaz, poprela by si to.
Len dvaja starí priatelia, čo smútia.
Na smútok majú dosť
- veľké úsmevy. - Uctili sme si záľubu našej milovanej.
E, obaja vieme, že rada dávaš dokopy zlomené hračky.
Najmä pekných belochov.
- Ak by si bola v Černošskej študentskej… - Čo?
- …únii alebo sesterstve… - Zase.
…bola by si s Jamalom
- či Terrellom, nie s veď vieš kým. - Nedávam to.
Si hajzel.
Prečo nepriznáš, že pri Robertovi nevidíš veci jasne?
A vždy to tak bolo.
Skončil si?
Už ma nesleduj, doriti.
ROBERT: POLÍCIA TO TU PREVRACIA HORE NOHAMI.
NEZVLÁDAM TO. MÔŽEŠ PRÍSŤ?
Mali príkaz.
- Príkaz na čo? - Na zadržanie Nanciných vecí.
Našich finančných záznamov.
Chceli zistiť, či by som niečo získal smrťou mojej manželky.
Preboha.
A vzali mi notebook.
Zavolal by som Kit, no tá zas otcovi
a on by z toho spravil zasraný škandál.
Podľa mňa si len robia svoju prácu.
- Nič nenájdu. - Ako inak.
Nenaznačovala som… Nechcela som povedať…
Máš pravdu. Prepáč.
Len… Celá táto vec je…
Asi nie je najvhodnejší čas na narodeninovú oslavu.
Nesúhlasím.
Musíme žiť ďalej, vieš?
Cora si zaslúži normálne fungovanie. Rovnako ako ty.
A podľa mňa by to Nancy chcela.
Ak pridáme ďalšieho člena do libérijského tímu,
hlasujem za Chelsea.
Ponúkla sa?
Nie, ale preukázala iniciatívu.
ROBERT: PREPUSTILI DAVIDA.
Má skvelé miestne kontakty, čo by mohlo pomôcť.
El… El.
Áno, prepáč.
Áno, v pohode.
Môžem sa jej ozvať, ak chceš.
Určite.
Hej, J.
Nestane sa to,
ale to policajné vyšetrovanie sa trocha komplikuje, takže…
ak sa ťa niekto opýta na mňa…
Viem. Neboj.
Nič nepoviem, dobre?
Nie, povedz.
Môžeš povedať, že som bola u teba.
- Ja že to tajíme. - Tajíme.
Ak sa však niekto opýta, budeme nápomocní.
- Ellie. - Áno?
Máš chvíľku?
Áno, isteže.
Dáš mi chvíľku? Prepáč.
- Áno. Jasné. - Ďakujem.
Čo je? Je ti niečo?
Ide o moju mamu.
Niekto ju musí vyzdvihnúť z polície.
Čo? Čo tým myslíš?
Volala som s právnikom, je na ceste.
Nebude odpovedať na otázky, kým nedorazí.
Nezatýkame ju.
Len potrebujem, aby nás jej niekto zbavil.
Nerozumiem.
Zistila som, že vaša kamarátka obťažuje mojich policajtov.
- Čo? - Len minulý týždeň
podala 20 žiadostí o sprístupnenie verejných dokumentov
a dnes prekročila hranicu.
Nabudúce dostane putá.
- Čo si urobila, dopekla? - Na tom nezáleží.
Nie, záleží na tom. Veľmi.
- Použila som slovo na P. - Čo?
- Keď som hodila zošívačku. - Bože.
- Na stenu. - Dobre.
- Nie na človeka. - Nie je ti nič?
Pozri, celý tento čas zbytočne riešili Davida.
A nechcú sa pozrieť na žiadne moje stopy.
Zakrúžkovala som každého Davida v našich ročenkách z výšky.
Našla som každého Davida, ktorého sleduje na sieťach.
Dokonca som našla Williama Davida, majiteľa kvetinárstva v Texase,
ktorému lajkla príspevok na Pintereste a…
- Znie to šialene, ale… - Áno,
- nenahnevaj sa, že sa opýtam. - Čo?
Užívaš…
Nie, El, no tak.
Posledného polroka som si nedala viac ako aspirín, jasné?
Dobre.
Mrzí ma, že to neviem nechať tak.
Ale povedala to tebe, El.
Predo mnou sa zatvorila, no ty si si mohla vypočuť…
čo sa ja už nedozviem.
Aj predo mnou sa zatvorila.
Neviem strašne veľa vecí.
Kiežby som sa vedela rozptýliť ako ty.
Prácou a Robertom.
Dnes by sme si mali dopriať veľmi pokojný večer, dobre?
Vyzdvihnem jedlo pre teba, deti a Howarda a prídem k vám.
Skrátka… sa hodíme do pohody.
- Dobre. - Dobre? Dobre.
To ešte niekto hovorí?
Ja áno.
Hodíme sa do pohody.
Ahoj, iba som doniesla…
Robert. Ahoj.
Robert!
- Ahoj. - Ahoj.
Zdá sa, že vypúšťaš paru.
Hej.
Keď si chcem vypiť, prídem radšej odpáliť pár loptičiek.
Ako dlho si tu?
Asi som si chcel fakt vypiť.
Všetko v poriadku?
Ozvala sa ti polícia?
Priniesli niekoľko Nanciných škatúľ, ale inak nič.
Ale ozval sa mi tvoj brat.
Žartuješ?
Šokovalo ma, že mi zavolal. Prešlo veľa rokov.
Čo… Ne… A čo chcel?
- Popriať mi úprimnú sústrasť. - Jasné.
- Nikdy ma nemal rád. - Ale no.
Vravel som ti niekedy, čo povedal?
- Nie. - Bolo to na tej rybačke
s vaším otcom. Prvý ročník. Jarné prázdniny.
Áno.
Asi hodinu po príchode
ma Donovan zahnal do kúta a povedal, že mi ťa zakazuje.
Čo sa týka chodenia.
Prečo by to robil?
Určite sa len správal ako veľký brat. Nezazlieval by som mu to.
Skočím do sprchy.
Ostaneš tu?
- Neviem. - Dobre.
V ktorej dekáde podľa teba žijeme?
Som dlhšie na slnku. Potrebujem sekundu.
Myslíš, že žijeme v stredoveku a môžeš rozhodovať o tom, s kým chodím?
Napriek tomu, čo si s matkou myslíte,
som dospelá. Som dospelá.
Ľudia ku mne vzhliadajú a spoliehajú sa na mňa.
Dokážem uvážlivo rozhodovať o tom, čo chcem a čo robím.
Dobre.
Dobre, čo keby si si sadla?
Povieš mi, čo ťa dnes tak naštvalo.
Volal si Robertovi.
To bolo rýchle. Často sa rozprávate?
Povedal mi, čo si mu povedal, keď si ho prvýkrát stretol.
Že mu zakazuješ so mnou chodiť.
Asi to zabolelo.
Povieš mi prečo?
Obaja vieme prečo.
Nie, fakt neviem. Asi to potrebujem počuť od teba.
Tak dobre.
Vidím to.
Obaja ste múdri, citliví, podobne zmýšľajúci ľudia.
Vo vákuu, ak by neexistoval zvyšok sveta…
boli by ste dokonalí Ken a Barbie rôznych rás.
- Ale keďže svet existuje… - Nie svet.
- Jeho rodina. - Nie, o jeho rodine
- nič nevieš. - Hennesseyovci sú stará bohatá rodina,
nárokovateľnosť majú vrytú do kostí.
Myslia si, že zodpovednosť je mýtus a morálka je len žart.
Kto podľa teba zaťahal za nitky, aby zatkli Davidea?
Typický Hennesseyovský ťah. Držia spolu, aby chránili vlastných.
Nie. Si smiešny.
Robert nezabil Nancy.
Mala milenca. Volal sa David
a David ju zabil.
- Robert sa možno dozvedel o Davidovi. - Nevedel o ňom
ani o afére, kým som mu to nepovedala,
a to až vtedy, keď bola Nancy mŕtva.
Počkaj chvíľu. Ty…
Povedala si Robertovi, že mu jeho žena nasadila parohy?
Áno.
Pretože sa o ňu bál. Zavolal by políciu a chcela som pomôcť.
Zdá sa, že v poslednom čase nerobíš nič iné, len pomáhaš Robertovi.
Chcela si byť jeho zadné dvierka.
Netušíš, o čom hovoríš.
- Nie? - Nie.
Neverím, že maminka bola vo väzení.
Nebola som. Išlo o akt občianskej neposlušnosti,
na čo máme všetci právo.
Ale mrzí ma, že som vás vystrašila.
- Nebála som sa. - Dobre.
Ale ocko hej.
Čo? Hej, nedojedol som.
Skončili sme. Teda, pokiaľ mi nechcete pomôcť upratať.
- Ja nie! - Ani ja.
Hej, hej. Nie.
Poďte… Junie, vráť sa.
- Ja pomôžem. Urobím to. - Ďakujem.
Báli sa.
Nechcú to povedať, ale je to tak.
Odišla si bez vysvetlenia a potom nám volali z polície.
Viem, že pre teba znamenala veľa, no aj rodina znamená veľa.
Stále sú tu. A potrebujú ťa.
- My ťa potrebujeme. - Neviem…
Neviem to nechať tak, jasné?
Ďakujeme, Eleanor, za pomoc a rezance.
Niet za čo.
Má právo na obavy.
Viem.
Dobre, pokús sa to brať s nadhľadom.
Čo?
Zistila som Davidovu adresu.
- Nie. - Nemáš plné zuby toho, že si podľa nich
nezaslúžime odpovede, lebo sme len kamarátky?
- Jasné, že áno. - Namaľoval ju.
Bol s ňou na párty.
Možno vie niečo o tom, čo sa stalo.
Nemôžeme zasahovať do vyšetrovania.
Neodpovedá.
Kto?
Na YouTube je jedna poradkyňa v oblasti smútku
a navrhuje, aby si sa so svojimi zosnulými rozprávala.
Pokúšam sa o to.
Vieš, keď je dom prázdny alebo všetci spia,
aby si nemysleli, že mi šibe.
Vtedy sa s ňou rozprávam.
Povedala som jej, že Artie vypadol ďalší zub
a Howard možno dostane novú prácu a…
Ale neodpovedá.
Nič nehovorí.
A mám toľko otázok.
Pomôž mi, prosím.
Haló?
Dajte mi pokoj, dočerta.
Nie sme z médií ani od polície.
Sme Nancine priateľky.
Iba sa chceme porozprávať.
Odíďte.
Nie!
Neodídeme.
- Otvorte nám. Prosím. - Mary.
Zošaleli ste, doriti?
Prosím. Bola naša priateľka.
Prosím.
Videla moju prácu u zberateľa a ozvala sa mi.
Považoval som ju za jednu z tých belošiek, bez urážky,
ktoré si ma najmú, aby som som ich namaľoval tak, ako sa vidia ony.
Ale už po pár náčrtoch
bolo jasné, že je iná.
Chcela, aby som namaľoval jej jazvy.
Vraj ich má z nehody, ktorú zapríčinila.
Povedala, že za ňu mohla ona?
Určite to nebola jej vina.
Davide, z tej fotky sa zdá, že ste sa poznali veľmi dobre.
Tú fotku si ani nepamätám.
Sotva sa na párty ukázala.
Chlap, ktorého priviedla,
- sa asi nezabával. - Čože?
Aký chlap?
Pamätáte si, ako vyzeral?
Beloch.
Mohla byť s Robertom?
Nie. Nie, tú fotku nikdy nevidel.
Môžete sa pozrieť…
- Povedal by mi to. - Počkaj.
Pozriete sa na túto fotku?
Spoznávate ho?
Ak by som si niečo pamätal, povedal by som to.
Polícia to vie, je to na nich.
- Nepozreli ste sa. - Nie, to bola posledná otázka.
Toto…
Zavreli ma do väzenia. A za čo?
Nič som neurobil. Nič.
Dobre. Už sme vás zdržali dosť.
Ďakujeme.
Kde ste boli?
Prosím?
Vaša priateľka sa rútila do záhuby.
Utápala sa vo vlastnom utrpení.
Videl som to.
Namaľoval som to.
Takže kde ste boli, keď vás najviac potrebovala?
Neskrývala to.
Ak ste to nevideli, tak preto, lebo ste pred tým mali zatvorené oči.
Poď, ideme.
Ozdoby uprostred by mohli byť jednotnejšie.
A v každom rohu chcem troch ľudí. Nechcem žiadne prekážky.
- Nie. Po celý čas. Hej? Vďaka. - …tvoja vina.
Tvoja vina.
- Ona… - To ty.
Opakujem ti…
Ahoj. Deje sa niečo?
Napriek môjho nesúhlasu
moja rodina najala tú krízovú firmu, aby zatlačila na políciu.
Oni zverejnili tú fotku.
Verila by si tomu, doriti?
Oni sú dôvodom, prečo zatkli Boyetta. Moja rodina.
To je odporné.
Mysleli si, že nám dá tlač pokoj.
Zjavne nikoho netrápi,
že nevinný muž pobudne celé týždne za mrežami.
A nikdy si sa s ním nestretol, však?
S kým?
S Davidom.
Prvýkrát si ho videl v správach.
Eleanor, bola si tu. Videli sme ho spolu.
Na čo narážaš?
Nie, na nič nenarážam.
Len viem, čo znamená pochádzať z vplyvnej rodiny.
Niekedy nevidíš, ako ťahajú za nitky.
No, tebe sa podarilo postaviť sa na vlastné nohy.
- Myslíš? - Áno.
Neustále mám pocit, že mi pozerajú cez plece.
Ale robíš, čo je pre teba dôležité.
Obdivujem to.
Vždy som to obdivoval.
Oci?
Oci!
- Hej. - Prečo sú jej veci v škatuliach?
Len som ich triedil.
Nemôžeš sa ich zbaviť.
O to nejde, Cora.
Musíš pochopiť, že je pre mňa veľmi ťažké mať tu všetky jej veci…
Tak čo? Vymažeš ju?
Nie, to nemôže.
To sa nedá, Cora.
Nič iné nemám!
Všetko, čo mi po mame ostalo, je v týchto škatuliach!
Chápem, zlatko. Ja…
Cora. Poď sem.
Vedela si, že moje auto patrilo môjmu otcovi, než umrel?
A dal mi tento náhrdelník.
A dokonca mám v byte na stene zavesený jeho rybársky prút,
lebo chcem cítiť jeho prítomnosť.
Preto mám všetky tie veci stále pri sebe.
Tiež to môžeš urobiť.
Môžeš si prezrieť všetky tieto veci a tie,
ktoré ti ju budú pripomínať, si vezmeš a budeš ich mať pri sebe.
A zvyšok
odložíme na nejaké špeciálne miesto.
Napríklad do domu v Ojai.
Budeš tam môcť ísť vždy, keď budeš chcieť cítiť jej prítomnosť.
Dobre.
Nemusíš na svoju mamu zabudnúť.
Tvoj otec by ťa o to nikdy nežiadal.
Zlatko.
Hej, vďaka.
Nevyčítam jej, že to zrušila.
Aj tak sa asi viac zabaví v škole.
Tieto narodeniny som naozaj posral.
Ja som trvala na tom, aby bola oslava.
Ty mi iba pomáhaš.
Podľa mňa len potrebuje čas.
Je to neprirodzené, vieš?
Nikto nepripraví dieťa na stratu rodiča.
Nikto nepripravil nás.
Vieš, časť mňa si vydýchla, keď polícia prišla po jej veci.
Nechcem ju vymazať, no všade kam sa pozriem,
niečo z jej vecí na mňa priam kričí, že mala tajný život.
Tajila predo mnou podrbanú aféru.
Je to ohlušujúce. Je to všade navôkol.
Dom v Ojai je dokonalým miestom pre uschovanie všetkých jej vecí.
Áno.
Bude ťažké ísť tam sám.
KNIHY O UMENÍ
Použila ho na každého v mojej rodine.
Všetci ho nenávideli.
Na ničom sa nenasmiala viac.
Vždy, keď ho použila, smiala sa celé hodiny.
Sranda.
Nevedela som, ako veľmi trpí.
Ako je možné, že som nevidela, čím si prechádza?
To nikto z nás.
Nevšimla som si to.
Proste som si to nevšimla.
Hej, to nič. Ani ja som si to nevšimol.
Bože.
Raz sa ma opýtala, či sa mi Robert páči,
a pamätám si, ako rýchlo som povedala nie.
Musela vedieť, že klamem. Akoby aj nie?
Pretvárka mi nikdy nešla tak dobre ako jej.
Nevedela som si vytvoriť vlastnú realitu.
Takže toto je možno moja príležitosť.
A možno by to pochopila.
Pretože aj ona klamala.
Klamala Robertovi.
Klamala nám všetkým.
Nancy, musím začať s ospravedlnením.
Moja reakcia bola extrémna.
Bol som k tebe hrozný.
Prepáč, že som ťa tak vydesil.
Ale nemôžeš mi vyčítať môj hnev,
keď spávaš s niekým iným.
Ahoj. Je ti niečo?
Preklad titulkov: Jessica Mona Frölichová