Jeg vet ikke om Robert husker det nå,
men jeg møtte ham først.
Den kvelden for mange år siden,
da vi lente oss mot kjøkkenskap, fulle på billig øl…
Jeg fikk ham til å le, og det var så spontant og naturlig.
Jeg vet at han også følte det.
Men så kom hun gående, og jeg presenterte dem.
"Robert, dette er Nancy."
Hva er det?
Herregud.
BASERT PÅ BOKEN AV ARAMINTA HALL
Det ligner ikke på henne.
Det er så klart Nancy, men det ligner ikke på henne.
Jeg forsvarte Davide.
- Jeg mente at det ikke ga mening. - Det gjør det ikke.
Alle kommer til å se dette og tenke hva de vil før jeg kan…
Jeg vet det, men…
Jeg håper du vet at uansett hva du føler, kan du fortelle meg det.
Det er…
…ille nok å forestille meg henne med en annen, men å se det…
Jeg trodde at når de hadde fyren i varetekt,
ville jeg føle lettelse.
Det gjør jeg ikke.
Føler du det?
Nei. Egentlig ikke.
På tross av alt det, elsker jeg henne fortsatt.
Jeg ville gitt alt for å få henne tilbake. Er det sinnssvakt eller…
Nei.
Nei, det er ikke sinnssvakt.
Her skal jeg av.
- Du. - Ja.
Takk for at du ble med.
Det var fint å være et sted som var viktig for henne.
Selv om det bare var en liten stund.
- Takk. - Takk.
Å, faen.
Hei.
Jeg kom for å konfrontere deg om at du ikke svarte på meldingen min, men… jøss.
Jeg beklager.
Hadde du andre planer, kunne du bare sagt det.
Jeg hadde planer om å gå i balletten med en venn, og telefonen var på lydløs.
Det føles som du ikke tar meg seriøst.
Jeg trodde vi begge forsto at jeg ikke er interessert i noe seriøst.
Det var ikke det jeg mente. Jeg mente at du ikke respekterer meg som person.
Jeg gjør det. Dette er ikke en lett tid for meg.
Men det handler ikke om i kveld.
Etter St. Patrick's Day-festen kom du to timer senere enn du sa.
Den kvelden vennen din døde, tekstet du meg klokka ni, og kom klokka ett.
- Hva handler det om? - Det var like etter ti.
- Det var definitivt senere. - Nei.
Jeg var våken.
Vi burde ikke snakke om dette på gaten. Jeg synes vi skal gå opp.
Jeg synes vi skal åpne en flaske vin og prøve å snakke om det som voksne.
- Ja? - Du sa vin.
Det var vinen som overbeviste deg, ikke det med voksne?
God morgen.
- Hei. - Uten melk eller sukker.
Bare kaffe og varmt vann.
- Det beste du vet. - Takk.
Ja.
- Du kommer for sent på jobb. - Jeg tror sjefen vil forstå.
Jøss.
- Jeg visste ikke at du likte fisking. - Det gjør jeg ikke.
Hvis du vil lære, vet jeg om et bra sted ved Lake Gregory.
Du bør dra på kontoret, J.
Ja. Jeg bør det.
La meg gjøre det. Vi ses der.
Ja.
- Fritt for sjokolade. - Jeg ville ha den.
Jeg må respektere "fritt for".
Ransler på om 20 minutter. Hva sier dere til tante Ellie?
- Takk. - Bare hyggelig.
- Takk. - For mye sukker?
- Det er umulig. - Skulle ønske du var moren min.
Hva skulle du fortelle om balletten?
Får jeg ikke bruke bilen lenger?
Sånn går det, Marcus. Når du vaper i bilen min, går det sånn.
- Jeg gjorde ikke det. - Hei, dere.
Kan du be ham være litt grei?
- Jeg ber om startkabelhjelp. - Gå ut med faren din.
- Jeg beklager alt dette. - Det går bra.
- Du skal få min fulle oppmerksomhet. - La meg lage plass.
- Herregud. Unnskyld. - Jeg tar det.
La meg ta det, Ellie.
- Hva er dette? - Ingenting.
Det er en politirapport.
Det er offentlige papirer.
- Men hvorfor har du dem? - Fordi det er noe som virker galt.
Jeg vet at Davide ble arrestert, men det var for ran, ikke drap,
på grunn av en informants forklaring. Det er noe som ikke stemmer.
Nyhetene prøver å knytte det til Nancy, men det er det ikke.
Du bruker mye tid på dette.
Ikke få meg til å høres svak ut.
Det får jeg nok av her.
Greit.
Takk. Jeg klarte ikke å gjøre det.
Det skjønner jeg.
Jeg stirrer på gamle tekstmeldinger fra henne, som jeg ikke klarer å slette.
Ja.
- Var dette frokosten din? - Jeg har ikke matlyst.
Er det noe mer?
Jeg vil ikke plage deg med det i tillegg til alt annet.
Hva er det?
Kit spurte i dag om hva jeg skal gjøre med Coras bursdag i helgen.
Jeg hadde glemt den.
Jeg prøver å finne en DJ til stille-disko, som jeg ikke aner om hun liker,
og jeg googler "17-årsdag for jenter".
Vær forsiktig. Du må ikke havne på en liste.
Takk. Nå føler jeg meg som en idiot og en pervo.
Hva slags far glemmer sin egen datters bursdag?
Jeg fatter det ikke.
En som var gift med Nancy. Du har aldri trengt å tenke på noe sånt.
Men jeg vil i det minste prøve.
Det er hennes første bursdag etter…
Nancy gjorde dem alltid magiske.
Jeg skal ikke holde tale. Æresord.
For 16 år siden kom min beste gave inn i livet mitt,
og i dag får vi feire henne.
Så uten mer om og men, bursdagsbarnet.
Veslejenta mi Cora.
Ha det gøy i kveld.
Jeg vil ikke ødelegge.
Jeg kan hjelpe deg.
Jeg har vært på mange Nancy-feiringer.
Jeg kan prøve å finne ut av det.
- Er det ikke for mye? - Det er Cora. Hva er for mye?
- Ingenting er for mye. - Takk.
Ja. OK.
Send meg det du har så langt.
Etterforsker Ganz, er du ute etter bolig i strøket her?
Ikke med det de betaler meg.
Hun er vakker.
- Takk. - Fantastiske former.
Men det er ikke mange som ville omlakkert en gammel 450 SL.
Men hvis penger ikke betyr noe, spiller det ingen rolle
om man senker verdien på en klassisk bil i perfekt stand.
- Delte meninger. - Ja.
Ha en fin dag.
Hvis jeg får lov…
Du har sikkert sett dette bildet.
- Ja, det er på nyhetene. - Jeg har studert det nøye.
Og det jeg ikke kommer over, er Mrs. Hennesseys ansiktsuttrykk.
Hun ser avslappet ut. Ikke det minste utilpass.
Men det gir ikke mening.
Hva har en velstående Pasadena-dame til felles med disse folkene?
Hun var ikke alltid velstående. Hun hadde et liv før Robert.
Hva slags liv?
Et tøft liv. Alkoholisert mor, stefar som forgrep seg, husvognpark.
Det var ikke lett.
Vi har sjekket bakgrunnen hennes. Den gjør dette enda mer besynderlig.
- Hvorfor det? - En sånn kvinne,
hva har hun til felles med Robert og familien hans?
Eller med deg?
Er vennskapet mitt under etterforskning?
Nei. Det er det ikke.
Er ranssiktelsen bare tull?
Jeg tror ikke du ville spurt meg om dette hvis dere hadde en god sak mot Davide.
Etterforsker dere noen andre?
Takk for at du tok deg tid.
- Faen! - Åpne vinduet!
Du har ingen rett til å følge etter meg. Dette er trakassering.
Jeg vil ha navn og skiltnummer.
Jeg er ikke politi. Jeg arbeider for Donovan.
OK.
Har dere vært i en krigssone? Tap av liv forandrer deg.
Så jeg fikk dem til å søke asyl.
Trakk i noen av trådene vi snakket om, og…
Lang historie kort: De driver nå en vellykket tannklinikk.
Datteren gikk ut fra Vassar i fjor.
Det er utrolig.
Når hjertet snakker til deg, må du lytte.
Ha meg unnskyldt. Det er noe jeg må ta meg av.
Men vi ses ved bassenget senere.
Så søtt. Bruker du mine historier til å sjekke damer?
Det er en god historie. Og mor og jeg finansierer den lille veldedigheten din,
så det er min historie også.
"Den lille veldedigheten?" Takk, Donnie.
- Datteren gikk på Ohio State, forresten. - Vassar lød bedre.
- Jøss! - Min mann Winston sa at du kan sprinte.
Ja, når jeg må det.
I enkelte familier, når noens venn dør,
gir man dem blomster eller en kurv, eller tilbyr en klem.
Skjønner jeg ikke.
Det skal være de veloppdragne og rikes forbannelse.
- OK. - Ikke nok klemmer.
For mye følelsesmessig sublimering.
Siden din mann Winston er ferdig med å stalke meg,
og du kan se at jeg er trygg og god, kan dere jo dra hjem.
Det skulle jeg gjerne. Jeg har bedre ting å gjøre enn å passe på deg.
- Men… - Men når tragedier rammer,
har du en tendens til å bli uforutsigbar.
- Det er ikke rettferdig. - Ikke?
Nei.
- Da pappa døde… - Ikke gjør det.
Ikke bring ham inn i dette. Jeg hadde det veldig annerledes da.
Seriøst?
Hadde jeg ikke hatt bevis, ville du benektet det.
Dette er to gamle venner som sørger.
- Store smil til å sørge. - Vi ærer en kjær persons lidenskap.
Vi vet begge at du elsker å fikse en ødelagt leke.
Særlig en viss hvit en.
Om du var i en svart studentforening,
ville du vært sammen med en Jamal eller Terrell
i stedet for å være fiksert på du-vet-hvem.
Du er en dritt.
Hvorfor ikke innrømme at du har en blindsone når det gjelder Robert?
Og det har du alltid hatt.
Er du ferdig?
Slutt å følge etter meg.
ROBERT - POLITIET ER HER. DE RASERER HUSET.
DET ER FOR MYE. KAN DU KOMME?
- De hadde rettsordre. - Til hva?
Til å ta noen av Nancys ting. Økonomidokumenter.
De ville se om jeg har noe å vinne på min kones død.
- Herregud. - Og de tok laptopen min.
Jeg tenkte å ringe Kit, men hun ville ringt far, og han ville laget et helvete.
Jeg tror de bare er grundige.
- De finner ikke noe. - Selvfølgelig ikke.
Jeg antydet ikke at… Jeg mente…
Du har rett. Beklager. Alt dette er bare…
Kanskje det ikke er det beste tidspunktet til å ha bursdagsfest.
Jeg er ikke enig.
Jeg mener at vi må leve videre.
Cora fortjener litt normalitet.
Det samme gjør du. Og jeg tror Nancy ville ønsket det.
Så hvis vi skal sende flere til teamet i Liberia, stemmer jeg på Chelsea.
Har hun meldt seg?
Nei. Men hun har vist initiativ.
ROBERT DE LØSLOT DAVIDE
Hun har lokale forbindelser. Det kan hjelpe oss.
El… El.
Ja. Beklager.
Alt i orden.
Jeg kan snakke med henne hvis du vil.
Ja.
Du, J. Dette kommer ikke til å skje,
men politietterforskningen er blitt komplisert, så…
Hvis noen stiller deg spørsmål om meg…
Ja. Jeg forstår.
Jeg skal ikke si noe.
Du kan det. Du kan fortelle dem at jeg var hos deg.
- Vi skulle jo være diskré. - Det er vi.
Men hvis noen spør, vil vi jo hjelpe til.
- Ellie? - Ja.
- Har du tid et øyeblikk? - Selvsagt.
- Kan du unnskylde meg? Beklager. - Ja. Selvsagt.
Er alt i orden?
Det er moren min. Noen må hente henne på politistasjonen.
Hva? Hva mener du?
Jeg har kontaktet en advokat. Hun svarer ikke på noen spørsmål før han kommer.
Vi pågriper henne ikke. Jeg trenger noen som overtar henne.
Jeg forstår ikke.
Jeg fant ut at din venn har plaget betjentene mine.
- Hva? - Bare i forrige uke
sendte hun 20 forespørsler om offentlige dokumenter.
Og i dag gikk hun for langt. Neste gang blir det håndjern.
- Hva gjorde du? - Spiller ingen rolle.
Jo, det gjør det.
Jeg kan ha brukt F-ordet. Mens jeg kastet en stiftemaskin.
- På en vegg. Ikke en person. - Er alt i orden med deg?
De kastet bort så mye tid på denne Davide-greia.
Og de vil ikke se på noen av ledetrådene mine.
Jeg har markert alle Davider i årbøkene våre fra college.
Jeg har funnet alle Davider hun fulgte i sosiale medier.
Jeg fant en William David som eier en blomsterbutikk i Texas,
og hun likte innleggene hans på Pinterest, og…
- Det høres sinnssykt ut… - Ikke bli sint for at jeg spør om dette.
- Tar du… - Nei, El, gi deg.
Jeg har ikke tatt mer enn en Aspirin på et halvt år.
OK.
Jeg beklager at jeg ikke kan la det ligge. Men hun fortalte deg det.
Hun stengte meg ute, og du fikk høre ting… Og det får aldri jeg nå.
Hun stengte meg også ute. Det er så mye jeg ikke vet.
Jeg skulle ønske jeg kunne la meg avlede, som du kan.
Med arbeid og Robert.
La oss ha en veldig avslappende kveld i kveld.
Jeg tar med hentemat til deg, ungene og Howard.
Og så skal vi bare dovne oss.
- OK? - Jeg visste ikke at noen sa det lenger.
Jeg gjør det.
Vi dovner oss.
Hei, jeg kom bare for…
Robert. Hei.
Robert!
- Hei. - Hei.
Det så rensende ut.
Ja.
Når jeg vil drikke, går jeg hit og slår noen baller i stedet.
Hvor lenge har du vært her?
Jeg hadde visst veldig lyst på en drink.
Er alt i orden? Har du hørt fra politiet?
De kom med noen av Nancys esker, men ellers ingenting.
Men jeg hørte fra broren din.
Tuller du?
Jeg ble overrasket over at han ringte.
Og hva ville han?
- Han ville kondolere. - Ja vel.
Han har aldri likt meg. Fortalte jeg hva han sa til meg?
- Nei. - Det var på fisketuren
med faren din. Første studieår.
Ja.
Omtrent en time etter at vi kom,
stoppet Donovan meg og sa at du var forbudt område.
Romantisk sett.
Hvorfor gjorde han det?
Det var sikkert en storebror-greie. Ikke vær sint på ham for det.
Jeg skal hoppe i dusjen. Blir du en stund?
- Jeg vet ikke. - OK.
- Hvilket tiår tror du vi lever i? - Jeg har ligget i solen en stund. Vent.
Tror du dette er middelalderen, og du kan bestemme hvem jeg kan være sammen med?
For trass i hva du og moren vår tror, er jeg voksen.
Jeg er en som folk ser opp til og stoler på.
Jeg tar ansvarsfulle avgjørelser om hva jeg vil og hva jeg gjør.
OK.
Sett deg. Fortell meg hva vi er så oppkavet over i dag.
- Du ringte Robert. - Det gikk fort. Dere snakker mye sammen.
Han fortalte meg hva du sa første gangen du traff ham.
At du forbød ham å date meg.
Det stakk.
- Kan du fortelle hvorfor? - Vi vet begge hvorfor.
Nei, det gjør jeg ikke. Jeg må høre deg si det.
Greit.
Jeg ser det.
Dere er begge smarte, følsomme og likesinnede.
I et vakuum, hvis resten av verden ikke eksisterer,
er dere perfekte Ken og Barbie av ulik etnisitet.
- Men fordi verden… - Ikke verden.
- Familien hans. - Du vet ikke noe
- om familien hans. - Det er gamle penger
og innbrent berettigelse.
De tror at ansvarlighet er en myte og etikk er en vits.
Hvem tror du trakk i trådene for å få Davide arrestert?
Det er en typisk Hennessey-dåd. Slutter rekkene for å beskytte sine egne.
Du er latterlig nå.
Robert drepte ikke Nancy.
Hun hadde en elsker. Han het David, og David drepte henne.
- Kanskje Robert fant ut om David. - Han visste ikke om David.
Han visste ikke om affæren før jeg fortalte det. Og da var Nancy død alt.
Vent nå litt.
Fortalte du Robert at kona hans var utro?
Ja. Fordi han var bekymret. Han ville ringe politiet, og jeg ville hjelpe.
Det virker som du ikke gjør annet for tiden enn å hjelpe Robert.
- Du ville være reserveplanen hans. - Du aner ikke hva du snakker om.
- Ikke? - Nei.
Tenk at mamma var i fengsel.
Det var jeg ikke. Jeg praktiserte sivil ulydighet,
noe vi alle har rett til.
- Men jeg er lei for at jeg skremte dere. - Jeg var ikke redd.
Pappa var det.
- Hva? Jeg spiser fortsatt. - Jeg tror vi er ferdige.
- Eller vil noen hjelpe meg å rydde? - Ikke jeg!
Hei! Nei. Junie, kom tilbake.
- Jeg kan hjelpe deg. - Takk.
De var redde. De vil ikke si det, men de var det.
Du dro uten forklaring, og så ringte politiet.
Jeg vet at hun betydde mye for deg, men det gjør familien din også.
De er fortsatt her. De trenger deg.
- Vi trenger deg. - Jeg vet ikke…
Jeg vet ikke hvordan jeg kan gi slipp.
Takk, Eleanor, for hjelpen og nudlene.
Bare hyggelig.
- Han har lov til å være bekymret. - Jeg vet det.
Jeg vil at du skal ha et åpent sinn.
Om hva?
Jeg fant Davides adresse.
- Nei. - Er du ikke lei av
at de ikke synes vi fortjener svar fordi vi bare er vennene hennes?
- Selvsagt. - Han malte henne.
Han festet med henne.
Han kan vite noe om hva som skjedde.
Vi kan ikke blande oss i etterforskningen.
- Hun snakker ikke tilbake. - Hvem?
Det er en sorgrådgiver på YouTube.
Hun foreslår at man snakker til sine kjære døde.
Så det har jeg gjort.
Når folk ikke er hjemme, eller de sover, så de ikke tror jeg er gal.
Og jeg bare snakker med henne.
Jeg forteller at Artie har mistet enda en tann,
og at Howard har hørt om en ny jobb…
Men hun svarer ikke.
Hun snakker ikke tilbake.
Jeg har så mange spørsmål. Vær så snill, hjelp meg.
Hallo.
La meg være i fred!
Vi er ikke journalister eller politi.
- Vi er venner av Nancy. - Vi vil bare snakke med deg.
Gå vekk.
Nei.
Vi går ikke.
- Slipp oss inn. Vær så snill. - Mary.
Er dere fra vettet?
Vær så snill. Hun var vår venn.
Vær så snill.
Hun så arbeidet mitt hos en samler og tok kontakt.
Jeg trodde hun var en av disse hvite kvinnene som, ikke ta det ille opp,
ville at jeg skulle male det de tror er deres sanne jeg.
Men etter noen skisser skjønte jeg at hun var annerledes.
Hun ville at jeg skulle male arrene hennes.
Hun sa at de var fra en ulykke hun forårsaket.
- Sa hun at arrene var hennes skyld? - De var definitivt ikke hennes skyld.
Ut fra bildet virket det som dere kjente hverandre så godt.
Jeg husker ikke engang maleriet. Hun var knapt innom på festen.
Jeg tror fyren hun hadde med, ikke hygget seg.
Fyren hun hadde med? Husker du hvordan han så ut?
- Han var hvit. - Kan hun ha vært sammen med Robert?
Nei. Han hadde aldri sett bildet.
- Kan du se på dette… - Han ville ha fortalt meg det.
Kan du se på dette bildet?
Kjenner du igjen denne mannen?
Jeg husker ikke mer enn etnisiteten. Jeg fortalte det til politiet.
- Du så knapt på bildet. - Det var siste spørsmål.
Jeg ble satt i fengsel. For hva? Jeg gjorde ingenting.
OK. Vi har oppholdt deg lenge nok. Takk.
Hvor var dere?
Unnskyld?
Deres beste venn var i en dødsspiral. Hun druknet i sin egen elendighet.
Det var det jeg så. Det var det jeg malte.
Så hvor var dere da hun trengte dere mest? Hun skjulte det ikke.
Hvis dere ikke så det, var det fordi dere ikke ville se det.
Kom. Kom, så går vi.
Jeg vil at bordoppsatsene skal stemme bedre overens.
Og tre personer i hvert hjørne. Jeg vil ikke ha en flaskehals. Hele tiden.
Din skyld.
Hun har ikke… Jeg har sagt det om og om…
Hei. Er alt i orden?
Trass i protestene mine hyret familien min krise-PR-byrået for å presse politiet.
Det var de som lekket bildet.
Er det ikke utrolig? Det var deres skyld at Davide Boyette ble arrestert.
Det er forferdelig.
De trodde det ville holde pressen unna oss.
Og hvem bryr seg om at en uskyldig mann må sitte i fengsel i ukevis?
Og du har aldri møtt ham?
Møtt hvem?
Davide. Første gang du så ham, var på nyhetene.
Eleanor, du var her. Vi så ham sammen.
- Hvor vil du? - Jeg vil ikke noe sted. Jeg…
Jeg bare vet hva det betyr å komme fra en mektig familie.
Iblant kan man ikke se hvordan de trekker i trådene.
Du klarte å gå din egen vei her i verden.
- Mener du det? - Ja.
Jeg kan hele tiden føle dem se meg over skulderen.
Ja, men du gjør det som betyr noe for deg. Det beundrer jeg.
Det har jeg alltid gjort.
Pappa?
Pappa!
- Hei. - Hvorfor er mammas ting pakket?
Jeg bare ryddet.
Du kan ikke kvitte deg med det.
Det er ikke sånn.
Det er vanskelig for meg å ha tingene hennes rundt meg.
Så du bare visker henne ut?
Nei. Det kan han ikke gjøre. Det er umulig, Cora.
Dette er alt jeg har!
Det som er i eskene, er alt jeg har igjen etter moren min.
- Jeg forstår, vennen min… - Cora. Kom hit.
Bilen min tilhørte faren min før han døde.
Og han ga meg dette smykket.
Jeg har til og med fiskestangen hans hengende på veggen i leiligheten min
fordi jeg vil kjenne hans tilstedeværelse.
Så jeg har de tingene nær meg. Det kan du også gjøre.
Du kan se på alle disse tingene,
og ta det som minner om henne. Det kan du ha nær deg.
Og resten skal vi sette et spesielt sted.
Kanskje Ojai-huset.
Da kan du dra dit når du vil føle hennes tilstedeværelse.
OK.
Du trenger ikke å gi slipp på moren din. Faren din vil aldri be deg om det.
Vennen min.
Takk.
Jeg klandrer henne ikke for at hun avlyste.
Hun har det sikkert morsommere på skolen.
Jeg føkka til bursdagen.
Det var jeg som insisterte på at du skulle ha fest.
- Du har ikke gjort annet enn å hjelpe. - Jeg tror Cora trenger litt tid.
Det er så unaturlig. Ingen forbereder et barn på å miste en forelder.
Ingen forberedte oss.
Noe i meg ble lettet da politiet kom og tok tingene hennes.
Jeg vil ikke viske henne bort, men uansett hvor jeg ser,
er det noen av tingene hennes som roper mot meg om det hemmelige livet hennes.
Affæren hun skjulte for meg.
Det er øredøvende. Det er overalt.
Jeg tror Ojai-huset blir det perfekte stedet for alt dette.
Ja.
Det blir vanskelig å dra dit alene.
KUNSTUTSTYR
KUNSTBØKER
Hun brukte den mot alle i familien min.
Alle hatet den. Og ingenting fikk henne til å le mer.
Hver gang hun brukte den, lo hun i timevis.
Det er morsomt.
Jeg visste ikke hvor vondt hun hadde det.
Hvorfor så jeg ikke hva hun gikk gjennom?
- Ingen av oss gjorde det. - Jeg skjønte det ikke.
Jeg skjønte det bare ikke.
Jeg skjønte det heller ikke.
Herregud.
Hun spurte meg en gang om jeg likte Robert.
Jeg husker at jeg fort svarte nei.
Hun må ha skjønt at jeg løy. Hvordan kunne hun unngått det?
Jeg har aldri vært like god som henne til å late som.
Til å skape min egen virkelighet.
Så kanskje dette er sjansen min.
Og kanskje hun ville forstått.
For hun løy også.
Løy for Robert.
Løy for oss alle.
Nancy, først må jeg be om unnskyldning.
Reaksjonen min var ekstrem. Jeg var fryktelig mot deg.
Og jeg er lei for at jeg skremte deg.
Men du kan ikke klandre meg for å være sint når du ligger med en annen.
Hei. Er alt i orden?
Tekst: Evy Hvidsten