Язик не повертається назвати це дружбою.
Це було щось більше. Спорідненість.
Глибока й душевна.
Ніякі життєві труднощі нас не лякали,
поки ми могли опертися одна на одну.
Ми збиралися разом доживати віку.
У нас було щось… могутнє
й незамінне,
і так мало бути завжди.
Але сталося не так.
НЕІДЕАЛЬНІ ЖІНКИ
ЗА КНИЖКОЮ АРАМІНТИ ГОЛЛ
Коли ви востаннє бачили покійну?
Учора ввечері ми вечеряли.
Ви ніби не впевнені.
Я впевнена. Вибачте, просто…
Важко повірити, що це було лише вчора.
Усе здається…
кардинально інакшим.
Можу спитати вас як?
Що сталося?
Її пограбували?
Зґвалтували?
Поки що ми не можемо розголошувати цю інформацію.
Та ви можете нам помогти.
Допоможу, чим можу.
Що… Що потрібно?
Можливо, ви остання говорили з подругою перед нападом,
тому розкажіть нам усе, що пам'ятаєте з вечора.
ОДИНАДЦЯТЬ ГОДИН ТОМУ
Тихо, тихо.
Зараз.
Погнали! Дякую, дякую.
Дякую колегам з південноазійської команди за мою перемогу.
НЕНСІ ЗУСТРІНЕМОСЯ РАНІШЕ?
Є РОЗМОВА!
І хочу подякувати нашій безстрашній керівниці Елеонор
за два надзвичайно цінні й складні роки життя.
- Можна сказати кілька слів? - Аякже.
Отже…
Ці на позір безглузді конкурси мають конкретну мету.
І йдеться не лише про те, щоб додати трохи легкості
надзвичайно складній, але необхідній роботі,
якою всі ви займаєтеся по світу.
Такі миті також знаменують перехід.
Тому, Кумале, сьогодні ми піднімаємо свої екологічні чашки,
бо щиро пишаємося твоїми досягненнями
у «Порятунку й підтримці».
А ще більше ми пишаємося роботою, яка чекає тебе попереду.
- Дякую. - Дякую.
За Кумала!
Друзі, їжте!
Щоб харчі не пропали.
ВИБАЧ, ЩО ТАК НЕСПОДІВАНО, АЛЕ ТИ МЕНІ ПОТРІБНА, ЕЛ!
Дякую.
- Гарна промова, шеф. - Що?
Просто хотів зробити комплімент.
Не треба.
НАДІЮСЯ, ТИ ВИХОДИШ. СЕРЙОЗНО.
- Що? - Маєш хвилинку?
Не маю. Вибач, але справді не маю.
- Але можемо поговорити пізніше. - Добре.
ЕЛЕАНОР ПРИЙДУ РАНІШЕ!
Добре? Тоді до зустрічі.
Я все бачу.
Чекай, я що…
Це обов'язково?
- Так. - Це традиція.
- Так. - З коледжу.
Коли ми були юні й не мали смаку.
- Ел, рятуй. - Я…
Не я придумала правила.
- З днем народження! - З днем народження!
Боже, ні.
Стало гірше.
- Ага. - Гидота.
Дуже бридко.
Сонце, як твій день? Тебе достатньо сьогодні боготворили?
Аякже. Артеміда розбудила мене о 6:00 і зразу взялася «боготворити».
Вимагаючи оладок.
Насправді дівчатка були дуже милі, а Говард змусив їх скласти віршики.
- Дуже гарно. - Знаю.
Ну, схалявили.
- Це ж персонально. - Ненсі.
Та її треба засипати подарунками.
Вибачте.
Картопляні мінігалети з томатним конфітюром.
І шампанське. Шеф-кухар пригощає.
О, дякую. Подякуй від мене Марко.
Обов'язково, міс Буше.
Дякую.
Краса.
Дуже гарно.
Це ж картопляні кульки?
Ні, це вишукані, крафтові картопляні кульки.
Не будь нечемна.
Люблю, коли ти спиш з шеф-кухарями.
А як там справи з колегою?
Ви все ще…
Так, ми ще спілкуємося.
- Тут і там. - Ага.
Усе дуже невимушено.
- Він про це знає? - Так.
- Ненсі, усе нормально? - Чудово.
- Що? - У тебе все добре?
Так!
Дівчата, я хотіла сказати, що…
Це надовго? Бо я хочу пісяти.
- Ні. - Просто перепитую.
Хотіла сказати, що я дуже рада бути тут з вами – з людьми,
яких я люблю найбільше і які люблять мене понад усе.
- Золотце! - Дуже любимо.
Як кажуть в Ірландії…
- О боже. Не треба. - Я жартую.
- Дзень. - З днем народження.
Дякую.
Я на хвильку.
- Ваш стіл готовий, міс Буше. - Чудово, дякую.
Ненсі, що таке? Ти в порядку?
Так. Ні…
- Що таке? - Той хлопець.
Ми все ще бачимось.
- Знаю. - Що?
Я думала, ти з ним порвала.
Я пробувала. Це складно.
Що це значить?
Мері не знає.
Не кажи їй. Я…
Не хочу її засмутити.
А мене засмучувати можна?
Ти не те щоб моногамна.
Ненсі, якби ти чесно ділилася з Робертом тим, що робиш,
це було б нормально.
Відкриті шлюби тепер як відкрите планування.
- Вони у всіх. - Це не в Робертовому стилі.
Те, що ти робиш, не дарує свободи.
- А навпаки – гнітить. - Знаю.
Просто поряд з ним я почуваюся безсилою.
Пам'ятаєш, як ти пояснювала
різницю між коханням і пристрастю?
Що я казала?
Що кохання наповнює, а пристрасть спустошує.
Це точно мої слова?
- Так. - Схоже на Мері.
Це ти мені сказала. Про Роберта.
У день, коли він освідчився.
Часом здається, що ти бачиш моє життя ясніше, ніж я.
Ні, я просто…
- Чудовий вид. - Так.
Скажи?
Про що говоримо?
Про викрутаси Елеонор.
Ну… Мені в туалеті пропонували кокаїн.
Що?
Я не погодилася, але було приємно.
Є ще порох!
Дякую.
РОБЕРТ
- Привіт. - Елеонор, це Роберт.
Вибач, що турбую так пізно чи то пак рано.
Усе гаразд. Що сталось?
Ненсі не прийшла додому,
на дзвінки не відповідає.
Вона часом не заночувала в тебе після вечері?
Ти мене чуєш?
- Усе нормально? - Так.
Вибач. Ти не сама?
Ні…
Дай мені хвилинку.
Так…
ЕЛЕОНОР – ДЕ ТИ? ДЗВОНИТЬ РОБЕРТ.
Ненсі не прийшла додому?
Ні, а я вже відправив зо п'ять повідомлень.
Вона не відповідає.
Я дуже тривожуся.
Я не… Не знаю, Роберте.
Ми поїли, і вона пішла.
УСЕ НОРМ? ЩО ЙОМУ СКАЗАТИ?
Вона додому поїхала?
Вона не казала, але я так подумала…
ВІН ПІДОЗРЮЄ! ПОДЗВОНИ…
Усе, дзвоню в поліцію.
- Ні, Роберте. Не треба. - То ти…
Що, то ти знаєш, де вона?
Не зовсім.
Елеонор, що, в біса, діється?
Я тільки вдягнуся і їду до тебе.
Це необов'язково.
Просто скажи мені, де…
Роберте, досить! Не дзвони в поліцію, поки ми не поговоримо, добре? Будь ласка.
- Добре. - Добре.
Уже виходжу.
Чорт!
Джордане.
Можна взяти ці джинси?
- Так. - Добре.
Ти вже йдеш?
Так, але все нормально, бо мене тут і так не було, пам'ятаєш?
ТИ НЕ ЛИШАЄШ МЕНІ ВАРІАНТІВ…
Привіт.
То вона пішла?
Покинула мене?
Ось у чому річ?
Не знаю, що вона собі думає, і вона такого не казала.
Що? Боже, Елеонор.
Ти приїхала сюди посеред ночі. Кажи вже.
У неї хтось є?
Мені дуже жаль.
Ну…
Ну от.
Я дуже не хочу брати в цьому участі.
То хто він?
Вона казала, що з ним покінчено. Але ти знаєш Ненсі.
Часом вона говорить чітко, а часом…
Скажи ім'я.
- Девід. - А прізвище?
Не знаю.
Казала, що познайомилася по роботі.
У музеї? На балеті? У лікарні?
Де… Де вона його знайшла?
Вона не розказувала.
То ця вечеря з тобою й Мері – це що, її прикриття?
Ні. Ми вечеряли. Святували день народження Мері.
Не бреши мені.
Мені забагато брехали.
Не я.
Я тобі не брехала. Ні разу.
Ми повечеряли, і вона кудись пішла.
Хочеш випити?
- Я кинув. - Що?
Коли?
Два тижні тому.
Здається, що рік тому.
Кинув заради неї.
Це щось нове?
Не знаю.
Вона завжди пересуває картини. Щоб освіжити інтер'єр.
Вона справді була зі мною така нещасна?
Я знаю, що вона всім ділиться з тобою й Мері, але…
Не треба, Роберте.
Річ не в тобі. Вона нещасна через себе.
Дякую, що зайшла, але мені потрібно зібратися.
Раджу вам сісти.
Краще постою.
Вранці знайшли тіло, і ми вважаємо, що це ваша дружина.
Ненсі.
Як ви знаєте, що це вона?
На тілі був гаманець з її документами.
Боже.
Так…
Де?
Парк Аройо Секо.
Під мостом Колорадо-стріт є перехід і…
Знаю Аройо. Усе життя прожив у Пасадені.
Що з нею сталось?
Усе вказує на те, що на неї напали й убили.
На жаль, поки що ми не можемо сказати більше.
Хтось із рідних повинен упізнати тіло.
Вибачте.
Що ви сказали?
Хтось повинен упізнати тіло.
Так, це вона.
Це…
Це Ненсі.
Міс Буше.
Міс Буше!
Я спитав, скільки ви знали загиблу.
Ми з Мері були її найближчими подругами 25 років.
Я мушу подзвонити Мері, бо вона не повинна дізнатися з новин.
Ви сказали містерові Геннессі, що в неї був інший чоловік.
Так.
Що ви про нього знаєте?
Небагато.
Його звуть Девід.
Вони познайомилися на роботі.
- На роботі? - Так.
Містер Геннессі сказав, що вона домогосподарка.
Так. Але також займалася благодійністю.
Вона входить до складу кількох організацій.
Роберт надасть вам повний перелік.
Зараз ми говоримо з вами.
Можете розказати про її коханця більше?
Колір волосся? Вік? Раса? Зріст?
- Вага? - Не можу.
Більше нічого не знаю.
У моєї дружини є подруга з коледжу.
Постійно базікають по телефону.
Це запитання?
Просто мені здається, що ви мали б знати більше, ніж ім'я.
Але не знаю.
Як уже є.
Я затримана?
Чи можу звідси піти?
Кудись поспішаєте?
Ви можете піти.
Але, будь ласка, місто не покидайте.
Авжеж.
Дякую.
Добре.
Що тут смішного?
Привіт!
- Тьотя Еллі! - Привіт.
Я порізала палець.
Там інфекція.
У мене є кіт!
- Справді? - Вона годує кота.
- Він не її. - Мій!
- Неправда. - Мій!
Не бреши! Мамо, скажи, що кіт не її!
Який приємний сюрприз. Ти в порядку?
- Не твій. Він не твій. - Мій!
Коханий, забереш їх на хвильку?
Донечки, хочете погратися на айпаді?
- Ходіть. - Айпад!
У мами з Еллі доросла розмова.
Що таке?
Ненсі.
Що?
- Ох, Мері. - Що?
Її не стало.
У якому сенсі… не стало?
Мері, вона мертва.
Як це її не стало?
Ти про що?
Ти ж бачила тіло, що було…
Що з нею зробили?
Рана була на потилиці.
Обличчя красиве, як завжди.
Якого хріна вона забула в Аройо?
Точно не знаю. Але…
«Точно не знаєш»? То щось ти таки знаєш?
Вона з кимось зустрічалась.
Що? З ким вона зустрічалася?
З чоловіком. У них були стосунки.
О боже.
Про це ви говорили вчора,
коли я вернулася з туалету?
Так. Але, Мері, вона не…
Вона майже нічого не розказала.
Але ти знала.
- Хто він? - Не знаю.
Я мало знаю. Просто бачила, що він їй писав,
і вона засмутилась,
а значить вони все ще бачились.
- І… - Все ще?
- Так. - Усе ще бачились?
Так.
Давно ти про це знала?
Не знаю. Десь кілька тижнів.
Боже, Еллі.
Не мені було тобі розказувати.
Я думала, вона з ним порве.
Не думала, що це щось важливе.
Не думала, що вона…
Добре.
Вона розповідала про нього ще щось?
Що його звуть Девід і що вони познайомилися на роботі.
Ти розповіла поліції?
Авжеж. Я все їм розповіла.
Ну, але мені ви нічого не сказали.
Ви думали, що я осуджуватиму?
- Так вона вважала? Що я… - Ні, Мері.
Мабуть, вона…
Ти часом осуджуєш більше, ніж я.
- Ясно. - Розумієш?
Так.
Може, тому вона мені й розказала:
знала, що я буду суворіша, і саме така я й була.
Це я сказала їй з ним порвати,
а вона пішла туди, і її вбили.
Ти виниш себе?
Не можна.
Що сталось?
Привіт, Маркусе.
- Привіт, синку. - Привіт.
Як зустріч з соцпрацівником?
Мамо, я доросла людина.
Ти можеш мені сказати.
Що… Що сталось?
Добре.
Твою…
Твою тьотю Ненсі вночі вбили.
Знайшли тіло.
- О боже. - Вибач.
Мамо. Іди до мене.
О боже. Мамо, співчуваю.
Нічого, синку.
Вибач.
Усе гаразд, синку.
Я в порядку.
ЛОС-АНДЖЕЛЕС
Поліція заявляє, що були ознаки жорстокого нападу.
Підозрюваних поки що не затримано.
Чоловік жертви – Роберт Геннессі,
батько якого – засновник «Геджроу Капітал».
У соціальних мережах тисячі підписників
ушановують пам'ять місіс Геннессі.
Як це допоможе?
Може допомогти.
Щоб люди не були байдужі.
Та ну.
Скажи чесно: якби ти побачила лише оці найкращі миті її життя,
ти б її не зненавиділа?
Ненависть – страшне слово.
Я б заздрила. Якби побачила лише це…
Це ж навіть не вона справжня.
Еллі, це вона.
Просто вона була не лише така.
Бачилася з Корою?
Ні. Ще ні.
Я й не знала, що в мами був чорний одяг.
У неї був шикарний чорний шкіряний комбінезон,
який вона одягала, коли ми ходили в клуб.
Навіть уявити не можу.
Вона завжди хотіла сходити зі мною по магазинах.
А я відмовлялась.
Розумію.
Стосунки матерів і дочок непрості.
Я висміювала одяг, який вона купувала.
А тепер я порпаюся в її одязі
і шукаю, що вдягти на її похорон.
Коро…
Якщо для тебе це занадто, можемо відкласти.
Я нічого не почуваю, Еллі.
Ти просто приголомшена.
Точно? Бо таке враження, що зі мною щось не так.
З тобою все нормально.
Пам'ятаю, як я сиділа в цій кімнаті з твоєю мамою, коли ти народилась.
Вона тримала тебе на руках і дивилася з такою любов'ю.
Ніщо не тішило її так, як бути твоєю мамою.
А я лише її відштовхувала.
І тепер уже пізно.
Сонце, спокійно.
Я з тобою.
Залишишся з нами?
Справді?
Не хочу лишатися сама з татом.
Коро, я…
Так.
Я знаю, що він не справляється з емоціями,
але повір: я знаю його ледь чи не з твого віку…
Річ не лише в емоціях.
Я не почуваюся поряд з ним у безпеці.
Мені не потрібен публіцист.
Я хочу дізнатися, хто убив мою дружину.
Це кризова фірма, Роберте.
А тато просто хоче підготувати презентацію.
Ото й усе.
Вирішувати все одно тобі.
Ти обдумав варіант з винагородою?
Мені… не імпонує таке полювання.
Я знаю, і ніхто не хоче на тебе тиснути,
але на цьому етапі важливо контролювати наратив.
- Гей. - Ми в…
Елеонор. Не знала, що ти тут.
Вибачте, що перебила.
Ні, заходь.
Заходь. Люб'язно з твого боку
так довго бути тут з сім'єю.
Я саме збиралася на кухню.
Хтось ще хоче випити?
Ні, дякую.
Я відчула холодок?
Сестра просто хоче помогти
випити весь алкоголь у домі.
Саме це вона й робить.
Кора попросила мене якийсь час пожити з вами.
Ясно. І як тобі таке прохання?
Мої бажання зараз не головне.
Головне – зрозуміти, як буде краще для Кори.
Я ж навіть не подякував тобі за все, що ти робиш…
Роберте, прошу, не треба.
Ні, я справді часто забуваю.
Часом поводжусь, як останній козел,
приймаючи всіх навколо як належне.
Кора не здалася тобі…
Вона мене боїться?
Вона не вжила слово «боїться».
Це непросто втратити матір
і бачити, що до мене ставляться як до підозрюваного.
Тебе ж не вважають підозрюваним.
Усе йде до цього.
У мене нема алібі.
До розмови з тобою я був удома сам.
Вибач.
Я розумію…
ДЖОРДАН НЕЗНАЙОМКО, ЯК ТИ?
…що твоя присутність може піти їй на користь.
Я заходитиму якнайчастіше.
Але… не думаю, що мені варто тут ночувати.
Так.
Добре.
- Добре. - Дякую.
МІЖНАРОДНИЙ ПОРЯТУНОК + ПІДТРИМКА
- Добрий день. - Міс Буше.
Сем, ти змінила зачіску.
- Гарно. - Дякую.
- Привіт. - Гей.
Ми не думали, що ти прийдеш. Ми б підготувались.
Я просто забігла по речі.
Не хотіла псувати настрій.
Ти тут головна. Чини, як вважаєш за потрібне.
Просто думала, що ти захочеш побути…
Я не хочу говорити про це в офісі.
Щиро співчуваю вашій утраті.
- Важко й подумати. - Дякую.
Просто нема слів.
Нема слів.
Олівіє, вистачить.
За це дякую.
Сюди заходили детективи
й розпитували про події того вечора.
Я сказала, що мене вже не було і я нічим їм не поможу.
Вони діють за правилами. Хочуть встановити хронологію подій.
Так.
Поїздку на Середній Схід відкладемо.
Боже, авжеж.
Забагато всього навалилося, щоб ще й за це переживати.
Мене просили не покидати міста.
Якби було щось важливе, ти б мені розказала, правда?
Так.
Привіт.
- Привіт. - Я пробував з тобою зв'язатись.
Зараз не найкращий час.
Кудись збираєшся?
Ти ж не покидаєш нас?
Ні. Просто збираю речі, щоб могти працювати з дому.
Поки що буду помагати другу.
Хто помагає тобі?
- Що? - Хто помагає тобі?
Ти втратила близьку людину.
Так.
Джордане, зараз мені найбільше поможе, якщо ти поважатимеш мою приватність.
- Добре? - Без питань.
Дякую.
Боже.
Мер.
- Ти знову куриш? - Ні.
Так.
Це не сигарета, а емоційна милиця.
Не розумію, нащо так поспішати з поминками.
Бо Роберт хотів якнайскорше з цим покінчити.
Зараза, от і вони.
Будь ласка, потримай.
- Що? - Прошу, візьми.
Мері.
Привіт.
Тьотю Еллі, ти куриш?
Це… погана звичка, але вона не робить її поганою людиною.
О, дякую, Говарде.
Ми… займемо вам місця.
Дякую.
Вони думатимуть, що я курю.
Вибач. Я не хотіла їх сюди приводити.
Говард сказав «не відгороджувати їх від горя».
Усе підготувала Робертова сім'я, тому горя тут точно не буде.
Буде елегантність і протестантське заперечення.
Коли вийде наречена?
Це не весілля, а похорон.
Власне, це поминки, і тіла тут не буде.
Ми не хочемо відгороджувати їх від горя.
Я вже чула.
Мені здається, чи вони пахнуть?
Трояндою.
Ми виготовили папір з льону й трояндових пелюсток з саду Ненсі.
Це… дуже гарно.
Ви просто почавили її троянди…
Авжеж.
Дякую, що прийшли.
- О, та ви що. - Як інакше, містере Геннессі.
І такі красиві дівчатка.
Дякую.
Мені жаль, що через поспіх вам не вдалося знайти няню.
Дякую.
Ел.
Ел, твоя черга.
О боже.
«Вона вродлива йде, мов ніч
В зористі чисті небеса
І світло, й темінь пліч-о-пліч
Поєднує очей краса
Вже тане світло зусібіч
Яскравий день тихо згаса
Тінь розрослася, промінь зник…»
Це було гарно, безперечно. Просто не…
- Не про неї. - Ага.
Так.
Усе схвалила Кіт.
Я казала, що мені довелося надсилати їй Байрона на схвалення?
А ще вона наголосила: «Щоб без жартів і сліз».
- Боже. - Так.
Ти помітила вчора в церкві чоловіка у джинсовій курці?
Не бачила його. А що?
Не думаєш, що туди міг прийти хтось з сім'ї Ненсі?
Ні. Еллі, вони б не посміли.
Так.
Слухай…
Говарду спала одна думка.
- Можна тебе щось попросити? - Так.
Ми хотіли спитати: можна Маркусу в тебе поволонтерити?
Думаємо, що, робота зі справжнім горем
могла б вплинути на його світогляд і змінити…
Так.
Якщо він цього хоче, я щось знайду.
Еллі, дякую.
- Ти така щедра. - Мері.
Його знайшли.
Найновіше відео з Давідом Хаджі Боєттом,
також відомим як Д. Х. Боєтт…
- Це він. - …якого офіційно
- називають… - Та ну нахрін.
- …підозрюваним… - Це він?
- …у вбивстві Ненсі Геннессі. - Так кажуть.
Знаєш його?
Чому я повинна його знати?
Чому ти це спитав?
Вибач, просто подумав.
Ні, ми не знайомі.
На його вебсайті мама вказана серед спонсорів.
Вона ж фінансувала митців.
А він художник.
Д. Х. Боєтт, відомий як Давід.
А от і Кіт, як за розкладом.
Думаєш, це він?
Як на мене, не варто поспішати з висновками.
Нехай його допитають… О боже.
ЗААРЕШТОВАНО КОХАНЦЯ ДОМОГОСПОДАРКИ З ПАСАДЕНИ
Що?
- Що? - О боже.
Що?
Еллі!
От чорт.
Д. Х. БОЄТТ
«Д. Х. Боєтт». Вона повісила її недавно.
Прямо перед смертю. Це він.
Це що, мама?
- Прокляття. - Роберте.
- Тату. - Що ти робиш?
- Щ… Тату, стій! Що ти… - Що ти робиш?
Тату! Еллі!
Перестань!
- Роберте! - Тату!
- Еллі, зроби щось! - Роберте.
- Роберте, ти куди? - Тату. Тату!
- Стій. Що ти робиш? - Тату, стій!
Зупинися, прошу.
Досить уже, Роберте.
О боже, Роберте. Зупинись.
Тобі треба заспокоїтись.
Боже. Роберте, що ж ти робиш?
Поговоримо в домі.
Тобі треба заспокоїтись.
Подихати.
О боже, Роберте, прошу.
- Вона ніколи не була моя. - Зупинись.
Я завжди хотів, щоб вона була моя, але так ніколи не було.
Чогось завжди не вистачало.
І я завжди про це знав!
Роберте, за тобою спостерігають.
- Мені насрати. - Розумію, ти сердишся.
Але мусиш заспокоїтись.
Гей.
Не вказуй, як мені почуватись.
Господи, Елеонор.
Ти не все знаєш, ясно?
Це все ж моя дружина.
У нього є алібі?
У Давіда?
У хлопця, з яким вона спала.
Типу. Він був на мистецькій події, але пішов звідти рано.
Якщо чесно, інформації мало.
Я просто… не думаю, що це він.
Вона дала тобі лише ім'я. Нема на що опертись.
Це міг бути й він.
Вона б сказала, що він чорний.
Вона ж нічого про нього не казала.
Я її найближча і єдина чорна подруга.
Вона б про це згадала.
Ага.
Це я дала поліції ім'я Девід.
Ану ж це не Давід?
Значить ми й досі не знаємо, хто вбив нашу подругу.
Я не бачила, щоб Роберт так лютував.
Він…
дуже запальний,
особливо коли п'є…
або ревнує.
Ні, він…
Він точно любив її понад усе.
Злість не антонім любові.
Часом це її найщиріший прояв.
Ти цього не бачиш, бо Роберт – твій…
Мій хто?
Друг? Він і твій друг.
У вас із Робертом зв'язок.
Так, нас пов'язує Ненсі.
Я не про Ненсі.
І Ненсі теж це знала.
Ти про що?
Вона не лише тобі звірялася.
Ото й усе.
- О боже! - Вибач.
Не хотів тебе злякати.
Як ти сюди зайшов?
Хтось не закрив двері.
Слід було написати.
Так.
Може…
Послухай, я…
я хочу перепросити.
За свою поведінку і за свої жорстокі слова.
Вона моя дружина, але…
я знаю, як ви одна одною дорожили.
Пробач.
Дякую.
Ти не усвідомлюєш, як я хотіла почути це від тебе.
Ти поясниш, чому так вирядився?
Це ти звеш «вирядився»?
Увечері я завжди так одягаюсь.
То куди ти йдеш?
Ти ж знаєш, Ненсі любить… любила балет, а я…
Ти його ненавидиш.
- Не ненавиджу. Просто він… - Ненавидиш.
Як кажуть французи?
- Він нудний нахер. - Французи так не кажуть.
Мої ноги не вміщаються у крісло.
Що?
Хай там як, сьогодні ми збиралися на прем'єру.
І…
Не знаю що робити. Я блукаю
по великому порожньому будинку.
Не сплю.
Просто блукаю і її шукаю, а її там нема.
Тож я подумав…
Не знаю. Може, на балеті я міг би…
Відчути її поряд.
Так.
Саме так. Думаєш, це можливо?
Тепер я геть не розумію, що можливо.
Так.
Вона щойно була тут.
Ми всі сиділи тут і грали в дурні карти.
А тепер вона пішла навіки.
Я просто не можу…
Це так безглуздо.
Чому ж тоді я не можу піти в місце, яке вона так любила,
і відчути її поруч?
Можеш спробувати.
А ти… спробуєш зі мною?
Піти з тобою?
- Так. - Ні.
Що? Чому?
Я не можу…
Просто не можу.
Подумай, як це сприймуть.
Пофіг як це сприймуть.
Кому це важливо?
Мені. І тобі мало б.
Не можна просто вирядитися і піти вдвох розважатися в місто.
Ні, я… Вибач.
Вибач.
Це була…
Це була дурна думка.
Вибач.
ДЖОРДАН Я ЗНАЮ, ЩО ПЕРЕГНУВ.
АЛЕ ХОЧУ ТЕБЕ ПОБАЧИТИ. НЕ ЛИШАЙСЯ СЬОГОДНІ САМА.
Мама часто повторювала одну фразу.
«Не хвалися тим, що маєш, Не кажи всього, що знаєш».
Я завжди щиро прислухалася до цієї поради,
оберігаючи не лише те, що ми мали, а й власні почуття.
Часом я закопувала щось так глибоко, що вже й не помічала.
Міс Буше.
Ти ж переживала про сприйняття?
Переживала.
Але згадала, як кажуть французи: «Пофіг на сприйняття».
Так.
Ходімо?
Вибачте, якщо це недоречно, але дочка боса дуже красива.
На цей раз зроби кадр, який можна буде використати.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська