Det känns billigt att kalla det vänskap.
Det var nåt annat. Som ett frändskap.
Från djupet av våra själar.
Vi kunde uthärda vad än livet la i vår väg
så länge vi hade varandra att återvända till.
Vi skulle bli gamla tillsammans.
Det vi hade var… Det var mäktigt,
och oumbärligt,
och det skulle vara för evigt.
Men så blev det inte.
BASERAT PÅ BOKEN AV ARAMINTA HALL
När träffade du den döda sist?
Under middagen i går kväll?
Du verkar lite tveksam.
Nej, jag är säker. Förlåt, jag är säker. Jag bara…
Det verkar omöjligt att det bara var igår.
Du vet, allt känns…
…så annorlunda nu.
Hur, om jag får fråga?
Vad hände?
Blev hon rånad?
Blev hon våldtagen?
Vi kan inte gå ut med den informationen.
- Vi hoppas att du kan hjälpa oss. - Ja. På alla sätt jag kan.
Vad… Vad kan jag göra?
Du kanske var den sista förutom angriparen som talade med din vän,
så du kan berätta allt du minns från igår kväll.
ELVA TIMMAR TIDIGARE
Okej, okej, okej, okej.
Då så.
Kom igen! Tack, tack, tack.
Tack till mina kollegor i det sydasiatiska teamet för att de lät mig vinna.
NANCY, KAN DU MÖTA MIG TIDIGARE?
JAG MÅSTE PRATA MED DIG!
Och jag måste tacka vår orädde ledare, Eleanor,
för de två mest givande och utmanande åren i mitt liv.
- Får jag säga nåt? - Självklart.
Så…
De här fåniga cornhole-tävlingarna har ett syfte.
Och det är inte bara att bringa glädje och lättsinne
till det väldigt svåra men livsnödvändiga arbete
ni alla utför världen över.
Stunder som denna markerar även övergångar.
Så, Kumal, idag höjer vi våra komposterbara muggar för dig,
eftersom vi är så stolta över allt du har åstadkommit
på Rescue and Relief.
Och vi är än mer stolta över det arbete du kommer att utföra.
- Tack. - Tack.
Skål för Kumal!
Varsågoda och ät, alla! Jag vill inte slösa på mat.
LEDSEN FÖR KORT VARSEL MEN JAG BEHÖVER DIG VERKLIGEN, EL!
Tack.
- Bra tal, chefen. - Vadå?
- Jag bara gav dig en komplimang. - Gör inte det.
HALLÅ? HOPPAS DU LÄMNAT KONTORET.
- Läget? - Har du tid att prata?
Nej. Jag… Tyvärr, det har jag inte.
- Vi kanske kan hitta tid lite senare? - Ja.
JAG KOMMER TIDIGT!
Ja? Då ses vi senare? Okej.
Jag tittar.
Vänta. Måste jag… Jag vet…
- Måste jag göra det här? - Det är tradition.
- Ja. - Från college.
När vi var unga och hade dålig smak.
- El, hjälp. - Jag bestämmer inte reglerna.
- Glad att vara här. Grattis! - Grattis på födelsedagen!
Gud, nej.
Det har blivit värre.
- Ja. - Vidrigt.
Det är riktigt illa.
Okej, raring, hur var din dag? Har du blivit tillräckligt dyrkad?
Absolut. Artemis vaknade kl 06:00 för att börja dyrka mig.
Genom att kräva pannkakor.
Nej, tjejerna var jättegulliga, Howard hade hjälpt dem att skriva dikter åt mig.
- Vad gulligt. - Jag vet.
Det är lite billigt.
- Det är personligt. - Nancy.
Hon förtjänar att överösas av gåvor.
Ursäkta mig.
Mini-galetter av potatis med tomatconfit.
Serveras med champagne. Kocken bjuder.
- Åh, tack. Tacka Marco åt mig. - Absolut, ms Bouchet.
Tack.
Fantastiskt.
Väldigt fint.
Det är väl typ potatiskroketter?
Nej, det är väldigt snofsiga, hantverksmässiga potatiskroketter.
- Var inte oförskämd. - Jag älskar när du ligger med kockar.
Hur går det med…kollegan? Är det fortfarande…
Ja, vi träffas fortfarande.
- Här och där. Du vet? - Ja.
Fast det är väldigt otvunget.
- Vet han det? - Ja.
- Nancy, är du okej? - Super.
- Vad? - Är allt som det ska?
Ja!
Mina damer, jag ville säga…
Kommer det ta lång tid? Jag måste kissa.
- Nej. - Jag skulle bara kolla.
Jag ville bara säga att jag är så glad att vara här med de två personer
jag älskar mest, och som får mig att känna mig mest älskad.
- Gumman! - Vi älskar dig.
Vi har ett irländskt ordspråk…
- Gud. Snälla, sluta. - Jag skojar bara.
- Varsågod. - Grattis, gumman.
Tack.
Okej, jag kommer snart.
- Bordet är klart, ms Bouchet. - Fantastiskt. Tack.
Nancy, vad händer? Är du okej?
Ja. Nej…
- Vad händer? - Det är den där killen.
Det pågår fortfarande.
- Jag vet. - Vad?
- Skulle du inte göra slut? - Jag försökte. Det är komplicerat.
Vad betyder det?
Mary vet inget. Kan du hålla det hemligt? Jag…
Jag vill inte göra henne upprörd.
Men det är okej att jag är upprörd?
Det är ju inte direkt som om du är monogam.
Nancy, om du vore ärlig mot Robert angående det du gör,
då skulle det vara okej.
Öppna äktenskap är som kök med öppen planlösning.
- Alla installerar såna. - Det är inte Roberts stil.
Men det som du håller på med gör dig inte fri.
- Det gör dig olycklig. - Jag vet, jag vet. Jag…
Men när jag är med honom känner jag mig maktlös.
Kommer du ihåg vad du sa till mig om skillnaden mellan kärlek och förälskelse?
Vad sa jag?
Du sa att kärlek uppfyller dig och förälskelse lakar ur dig.
Sa jag verkligen så?
- Ja. - Det låter mer som Mary.
Nej, du sa så till mig. Om Robert.
Dagen han friade.
Ibland tror jag att du har mer insikt i mitt liv än jag har.
Nej, jag bara…
- Hej! Vilken utsikt. - Hej!
Visst?
Vad pratar vi om?
Bara Eleanors komplikationer.
Tja… Jag blev erbjuden kokain på toan.
Vad?
Jag tog inget, men det var kul att bli tillfrågad.
Du har det än!
Tack.
- Hej. - Eleanor, det är Robert.
Förlåt att jag stör så sent, eller tidigt.
Ingen fara. Vad händer?
Tja, Nancy kom inte hem igår, och hon svarar inte i mobilen.
Det är inte så att hon följde med dig hem efter middagen?
Är du kvar?
- Är du okej? - Ja…
- Förlåt. Har du sällskap? - Nej, nej…
Kan du ge mig en sekund?
Okej, så…
HALLÅ! VAR ÄR DU? ROBERT RINGER.
Har Nancy inte kommit hem än?
Nej, och jag har lämnat massa meddelanden och sms. Inget svar.
Väldigt oroande.
Ja, jag… Jag vet inte, Robert.
Jag menar, vi åt och sen gick hon.
ÄR DU OKEJ? VAD SKA JAG SÄGA?
Så hon att hon skulle hem?
Alltså, hon sa inte exakt så, men jag antog…
HALLÅ? HAN ÄR MISSTÄNKSAM! RING…
Då så. Jag ringer polisen.
- Nej, Robert. Gör… Gör inte det. - Okej, så…
Vadå, vet du var hon är?
Inte direkt.
Eleanor, vad fan är det som pågår?
Jag slänger på mig lite kläder och kommer till dig.
Det behövs inte. Säg bara var…
Robert, sluta! Ring inte polisen förrän vi pratat, okej? Snälla.
- Okej, okej. - Okej. Jag är på väg.
Fan!
Du, Jordan.
Kan jag ta de här jeansen?
- Ja. - Okej.
Ska du redan gå?
Ja, men det gör inget, för jag var aldrig här, minns du väl?
JAG BÖRJAR FÅ SLUT PÅ ALTERNATIV…
Hej.
Är hon klar med mig?
Ska hon lämna mig?
Är det vad det är?
Jag vet inte vad hon tänker, men det har hon inte sagt.
Vad? Jösses, Eleanor.
Du körde hela vägen hit. Bara berätta. Har hon träffat nån annan?
Jag är ledsen.
Tja…
Där har vi det.
Jag vill verkligen inte vara involverad i det här.
Vem är han?
Hon sa att det var över. Men du vet väl hur Nancy är?
- Ibland är hon tydlig, andra gånger… - Jag behöver ett namn.
- David. - Vilken David?
Jag vet inte.
Hon säger att de träffades via jobbet.
Museet? Baletten? Sjukhuset?
- Var… Var hittade hon killen? - Det har hon inte sagt.
Middagen med dig och Mary igår, var det hennes alibi?
Nej. Vi åt middag. Vi firade Marys födelsedag.
Ljug inte för mig.
- Jag har hört nog med lögner. - Inte från mig.
Jag har aldrig ljugit för dig. Inte en enda gång.
Vi åt middag tillsammans, sen gick hon.
Vill du ha en drink?
- Jag har slutat dricka. - Vad?
- När då? - Två veckor sen.
Känns som ett år.
Jag gjorde det för hennes skull.
Är den här ny?
Vet inte. Hon flyttar alltid runt konsten. Säger att det fräschar upp.
Är hon verkligen så olycklig med mig?
Jag vet att hon berättar allt för dig och Mary, men…
Gör inte så, Robert.
Det är inte du. Hon är olycklig i sig själv.
Tack för att du kom, men jag, jag måste samla mig.
Kan du slå dig ner, sir?
Jag står hellre.
Tidigt imorse hittades en kropp vi har skäl att tro är er frus kropp.
Nancys.
Hur vet ni att det var hon?
En plånbok med hennes legitimation hittades med kroppen.
Gud.
Nå, tja…
Var?
I Arroyo Seco Park, sir.
Under Colorado Street Bridge finns en gångväg och…
Jag känner till Arroyo. Jag har alltid bott i Pasadena.
Vad hände henne?
Bevisen antyder att hon dödades i ett överfall.
Dessvärre är det allt vi kan berätta just nu.
Nån från familjen måste identifiera kroppen.
Ursäkta. Ursäkta.
Vad sa du?
Nån måste identifiera kroppen.
Ja. Det är hon.
Det är…
Det är Nancy.
Ms Bouchet.
Ms Bouchet!
Jag frågade hur länge du och den döda hade känt varandra.
Vi har varit bästa vänner i 25 år, hon, Mary och jag.
Hörni, jag… Jag måste ringa Mary, hon får inte läsa om det här i tidningen.
Du sa till mr Hennessey att hon träffade en annan man.
Ja.
Vad vet du om honom?
Inte mycket. Han heter David.
De träffades på jobbet.
- På jobbet? - Ja.
Mr Hennessey sa att hon var hemmafru.
Ja. Hon gör mycket välgörenhetsarbete.
Hon sitter i styrelsen för flera olika organisationer.
Robert kan säkert ge er en lista.
Just nu pratar vi med dig.
Är det nåt mer du kan berätta om hennes älskare?
- Hårfärg? Ålder? Hudfärg? Längd? Vikt? - Nej, tyvärr.
Jag önskar att jag kunde det.
Min fru har en bästa vän från college.
De slutar aldrig prata i telefon.
Var det en fråga?
Det känns bara som om hon kanske berättat mer än bara ett namn.
Fast det gjorde hon inte.
Faktiskt.
Är jag kvarhållen?
Eller är jag fri att gå?
- Är det nånstans du behöver vara? - Du är fri att gå.
Men gör oss en tjänst och stanna i staden.
Självklart.
Tack.
Inga problem.
Vad är det som är så kul med det?
Hej! Hallå!
- Tant Ellie! - Hej.
Jag har ett skärsår på tån.
- Det är infekterat. - Oj!
Jag fick en katt!
- Fick du? - Hon började mata en katt.
- Den är inte hennes. - Jo!
- Nej, det är den inte. - Jo!
Sluta ljuga, lögnare! Mamma, säg åt henne!
Vilken trevlig överraskning. Är du okej?
- Nej. Du har ingen katt. - Det har jag visst!
Raring, kan du ta med dem in lite?
Kom, tjejer. Vem vill ha lite skärmtid?
- Kör. - iPad!
Ellie och mamma behöver…vuxentid.
Vad är det?
Det är Nancy.
Vad?
- Åh, Mary. - Vad?
Hon är borta.
Vadå "hon är borta"?
Mary, hon är död.
Vad menar du med att hon är borta? Vad menar du?
När du såg hennes kropp, var den…
Vad gjorde de mot henne?
Skadan sitter i bakhuvudet.
Så hennes ansikte var fortfarande perfekt.
Vad fan gjorde hon i Arroyo?
Jag vet inte säkert. Men…
Vadå "du vet inte säkert"? Vet du nåt annat?
Hon skulle träffa nån.
Vad? Vad menar du med att hon skulle träffa nån?
En kille. Nån som hon dejtade.
Herregud.
Är det vad ni pratade om igår när jag kom tillbaka från toaletten?
Ja. Men, Mary, hon sa inte…
- Hon berättade nästan ingenting. - Men du visste.
- Vem var han? - Jag vet inte.
Jag vet inte mycket. Jag vet bara att han messade henne
och att hon var upprörd, så de måste fortfarande ha dejtat.
- Och… - Fortfarande?
- Ja. - Dejtade fortfarande?
Ja.
Hur länge har du känt till det här?
Jag vet inte. Några veckor, kanske.
Gud. Jösses, Ellie.
Det var inte upp till mig att berätta. Jag trodde hon skulle avsluta det.
Inte att det skulle bli en stor grej.
Och inte att hon skulle…
Okej. Okej.
Berättade hon nåt mer om honom?
Hon sa att han heter David och att de träffades på jobbet.
Har du berättat för polisen?
- Ja, självklart. Jag har berättat allt. - Men ingen av er berättade för mig, så…
Trodde ni att jag skulle vara dömande?
- Trodde hon det? Att jag… - Nej, Mary.
- Jag tror att hon… - Du är mer dömande än jag ibland.
- Okej. - Du vet?
Visst, okej. Det kanske var därför hon berättade för mig,
för att jag skulle vara hårdare mot henne, vilket jag var.
Jag sa åt henne att hon skulle göra slut med honom,
så hon åkte för att träffa honom och nu är hon död.
Ger du dig själv skulden? Det kan du inte göra.
Vad hände?
Hej, Marcus.
- Hej, raring, - Hej.
Hur gick det med din handläggare?
Mamma, jag är en vuxen person. Du kan prata med mig.
Vad… Vad är det som händer?
Okej.
Din…
Din tant Nancy dödades igår kväll.
De hittade hennes kropp.
- Herregud. - Jag är ledsen.
Mamma. Kom.
Herregud. Mamma, jag är så ledsen.
Det är okej, raring.
Det är okej, förlåt.
Okej, raring. Okej.
Jag är okej.
Polisen menar att det fanns tecken på ett brutalt överfall.
Det finns ingen misstänkt häktad i nuläget.
Offret var gift med Robert Hennessey, vars far grundade Hedgerow Capital.
Hyllningar svämmade in på sociala medier idag
där mrs Hennessey fått tusentals följare.
Tror de att det här ska hjälpa?
Det kanske gör det.
Det kanske får folk att bry sig om henne.
Lägg av.
Ärligt, om du bara såg en film med hennes livs höjdpunkter,
- skulle du då inte hata henne? - Hat är ett så fult ord.
Avundas, kanske. Om jag bara såg det.
Det var inte hennes riktiga jag.
Jo, det var det.
Bara inte allt hon var.
Har du träffat Cora?
Nej. Inte än.
Jag visste inte ens att mamma ägde svarta kläder.
Hon brukade ha en underbar, svart overall i läder
som hon hade på sig när vi var ute.
Det kan jag inte ens föreställa mig.
Hon ville alltid ta med mig och shoppa. Jag lät henne aldrig.
Det förstår jag.
Mödrar och döttrar, det är väldigt komplicerat.
Men jag gjorde drev med henne för allt hennes shoppande.
Nu står jag här och gräver bland hennes kläder
för att hitta nåt att ha på mig på hennes begravning.
Cora…
Om det känns för mycket så behöver vi inte göra det just nu.
Jag känner ingenting, Ellie.
Jag tror att du kan vara i chock.
Kan det vara så? För det känns som om det är nåt fel på mig.
Det är inget fel på dig, okej?
Jag minns när jag var i det här rummet med din mamma när du var bebis.
Hon höll dig i sina armar och var så förälskad i dig.
Inget gjorde henne lyckligare än att vara din mamma.
Och jag bara stötte bort henne.
Och nu är det för sent.
Raring, det är okej.
Jag är här.
Kan du bo med oss?
Allvarligt?
Jag vill inte vara ensam med pappa.
Cora, jag…
Okej.
Jag vet att han har svårt att visa känslor,
men tro mig, jag har känt honom sen jag var bara lite äldre än du…
Det är inte bara känslorna.
Jag känner mig otrygg med honom nu.
Du, jag behöver ingen pr-kille.
Jag vill att de tar reda på vem som dödade min fru.
Det är en krisfirma, Robert.
Och pappa vill bara introducera oss.
Inget mer.
I slutändan är det du som bestämmer.
Har du tänkt nåt mer på det här med belöning?
Jag hatar… Jag hatar blotta tanken på prisjägare.
Jag vet, och ingen vill pressa dig,
men i det här läget handlar det om att styra narrativet.
- Hej. - Jag menar, vi är…
Eleanor. Jag visste inte att du var här.
Förlåt att jag stör.
Nej, kom in.
Kom in. Du har varit en jättebra vän
som har funnits här för familjen så här länge.
Jag var just på väg till köket.
Vill nån annan ha en drink?
Nej, tack.
Är det kallt här inne?
Min syster försöker bara göra slut på all alkohol i huset.
Hon är nog på god väg.
Cora frågade mig om jag kunde bo med er ett tag.
- Okej. Vad tycker du om det? - Det kvittar vad jag tycker.
Det handlar om att räkna ut vad som är bäst för Cora.
Om jag inte har tackat dig för allt du gör…
Snälla, gör inte så.
Nej, jag glömmer att tacka. Ibland kan jag vara ett riktigt as
som bara tar alla omkring mig för givet.
Hur tyckte du att Cora verkade?
Är hon rädd för mig?
Hon använde inte ordet "rädd".
Det… Det kan inte vara lätt att förlora sin mor,
och se dem behandla mig som en misstänkt.
- De säger väl inte att du är misstänkt? - Det är dit det barkar hän.
Du vet, jag har inget alibi.
Den kvällen var jag ensam, tills jag pratade med dig.
Förlåt.
Jag kan förstå…
HEJ, FRÄMLING! LÄGESKOLL.
…att din närvaro kanske får henne att känna sig mer bekväm just nu.
Jag kommer kika förbi så ofta jag kan.
Men jag…tror inte att det är en bra idé att jag bor här.
Visst.
Okej.
- Okej. - Tack.
- God eftermiddag. - Hej, ms Bouchet.
Sam, du har bytt frisyr.
- Jag gillar det. - Tack.
- Hej. - Hej.
Vi trodde inte du skulle komma redan. Då hade vi förberett oss.
Jag är bara här för att hämta några saker.
Jag vill inte störa arbetsflödet.
Det är du som är chef. Du kan göra vad du vill.
Jag trodde bara att du behövde mer tid…
Jag vill inte göra en stor grej av det här.
Jag är så oerhört, oerhört ledsen för din förlust.
- Jag kan inte ens tänka mig. - Tack.
Jag saknar ord.
Saknar ord.
Du har sagt det, Olivia.
Tack för det.
Några utredare var här tidigare,
och ställde frågor angående tidslinjen den kvällen.
Jag sa att jag redan hade gått då, så jag kunde inte hjälpa dem.
De bara stryker punkter på en lista. Försöker fastställa tidslinjen.
Visst.
Fast resan till Mellanöstern måste skjutas upp.
Självklart.
Det händer för mycket just nu för att du ska tänka på det.
De vill inte att jag lämnar staden.
Om det är nåt jag behöver veta så skulle du väl säga det?
Ja.
Hej.
- Hej. - Jag har försökt nå dig.
Ja, det passar inte så bra just nu.
Ska du nånstans?
Du tänker väl inte åka bort?
Nej. Jag bara hämtar saker ifall jag måste arbeta hemifrån.
Jag kanske… Kanske ska hjälpa mina vänner.
Vem hjälper dig?
- Vad? - Jag frågade vem som hjälper dig?
Det här är din förlust också.
Okej.
Jordan, det som vore mest hjälpsamt just nu är nog din diskretion.
- Okej? - Ja, absolut.
Okej, tack.
Jösses.
Mare.
- Röker du igen? - Nej.
Jo.
Det är inte en cigarett, det är en emotionell krycka.
Jag förstår inte varför minnesgudstjänsten var tvungen att ske så snabbt.
Robert ville få det överstökat, tror jag.
Fan, fan. Här kommer de.
Kan du hålla den här åt mig?
- Vad? - Snälla, snälla. Håll den.
Mary.
Hej, på er.
Tant Ellie, röker du?
Det är… Det är en ovana, men det gör henne inte till en dålig person.
Tack för det, Howard.
- Vi… Vi sparar två platser åt er. - Tack.
Nu tror de att jag röker.
Jag är ledsen, men vi borde nog inte ha tagit med dem hit.
Howard sa att vi inte borde "skydda dem från sorg".
Roberts familj planerade det här, så det lär inte bli så mycket sorg.
Vi kommer mest få elegans och fisförnäm förnekelse.
När kommer bruden in?
Det är en begravning, inget bröllop.
Det är faktiskt en minnesgudstjänst, för det finns ingen kropp.
Vi tror inte på att skydda dem från sorg.
Jag hörde det.
Är jag galen, eller luktar det här nåt?
Det är rospapper.
Vi lät tillverka papper av linne och rosenblad från Nancys trädgård.
Det… Vad fint.
Så ni bara krossade hennes rosor…
Ja. Så klart.
Vad snällt att ni kom.
- Nej, snälla. - Självklart, mr Hennessey.
- Vilka vackra små flickor. - Tack.
Vad synd att du inte hittade en barnvakt med så kort varsel.
Tack.
El.
El. Det är din tur.
Gud.
"Hon går i skönhet, lik natten
Av molnfria trakter och stjärnklara himlar
Och allt det bästa av mörker och ljus
Möts i hennes utseende och hennes ögon
Så mjukt tonat till det ömma ljuset
Som himlen nekar den pråliga dagen
En skugga mer, en stråle mindre…"
Den var underbar, missförstå mig inte. Den var bara inte…
- Hon. - Ja.
Ja.
Kit håller hårt i tyglarna.
Sa jag att hon bad mig skicka Byron-dikten för att hon skulle godkänna den?
Sen sa hon åt mig: "Inga skämt, inga tårar."
- Jösses. - Ja.
Såg du snubben i jeansjackan i kyrkan igår?
Nej, jag tror inte det. Hur så?
Du tror inte att nån från Nancys familj hade kommit, va?
Nej. Det hade de inte vågat, Ellie.
Visst.
Du, så…
Howard har en idé,
- eller en tjänst att be om. - Okej.
Vi undrar om det är möjligt att Marcus gör volontärarbete med dig?
Vi tänkte att om han fick se äkta lidande i världen,
kanske han får ett bättre perspektiv och skulle bli mer…
Ja, ja.
Jag kan hitta nåt åt honom, om han vill.
Tack så mycket.
- Väldigt generöst av dig. - Mary.
De har hittat honom.
Senaste nytt: bilder på Davide Haji Boyette,
även känd som D.H. Boyette…
- Där är han. - …som vi kan bekräfta
- har blivit utpekad som… - Otroligt.
- …en person av intresse… - Är det han?
- …gällande mordet på Nancy Hennessey. - Ja. De säger det.
Känner du honom?
Hur skulle jag kunna göra det?
Varför frågar du mig det?
Förlåt, jag borde inte ha antagit det.
Nej, jag har aldrig träffat honom.
Mamma står med på hans webbsajt som en av hans mecenater.
Hon stöttade ju konstnärer.
Och han är konstnär.
D.H. Boyette, alias Davide.
Och där kom Kit, som på beställning.
Tror du att det var han?
Jag tror att vi ska akta oss för att komma med antaganden.
Låt dem prata med honom och… Herregud.
MÖRDADE PASADENA-HEMMAFRUNS ÄLSKARE GRIPEN
Vad?
- Vad? - Herregud.
Vad?
Ellie?
Åh, fan.
"D.H. Boyette." Hon satte nyligen upp den, va?
Precis innan hon dog. Det är han.
Är det mamma?
- För helvete. - Du. Robert. Robert.
- Pappa? - Vad gör du?
- Vad… Pappa, sluta! Vad gör… - Vad gör du?
- Pappa! Ellie! - Hallå!
Sluta!
- Robert! - Pappa!
- Gör nåt. Ellie! - Robert.
- Robert, vart ska du? - Pappa. Pappa!
- Sluta. Vad gör du? - Sluta, pappa!
Stanna här, tack.
Sluta. Robert. Sluta.
Gud, Robert. Du måste sluta.
Du måste lugna dig.
Jösses. Robert. Vad gör du?
Kan vi prata där inne?
Jag vill att du stannar upp. Att du andas.
Herregud, Robert, snälla.
- Hon var aldrig min. - Snälla, sluta.
Jag ville att hon bara skulle vara min, men det var hon aldrig.
Det fanns alltid en del av henne som aldrig var det.
Och jag visste det fan alltid!
Robert, jag tror de har folk som iakttar.
- Det skiter jag i. - Jag förstår att du är arg.
Du måste lugna ner dig.
Du.
Säg inte hur jag ska känna.
Jösses, Eleanor. Du vet inte allt, okej? Hon var min jävla fru.
Har han nåt alibi?
Davide?
Ja, killen hon låg med.
Typ. Han kanske var på nåt slags konstevent, men han gick tidigt.
Helt ärligt, de vet inte så mycket. Jag bara… Jag tror inte det var han.
Hon berättade bara hans namn. Vi har inget att gå på.
Det kan definitivt vara han.
- Hon hade berättat om han var svart. - Hon berättade knappt nåt om honom.
Men jag är hennes bästa och enda svarta vän. Det hade nämnts.
Okej.
Jag gav polisen namnet David.
Tänk om det inte är den där Davide?
Då vet vi fortfarande inte vem som dödade vår bästa vän.
Jag har aldrig sett Robert så arg.
Han…
…han har temperament,
särskilt när han dricker…
…eller när han är svartsjuk.
Nej, han…
Du vet att han älskade henne mer än nåt annat.
Ilska är inte motsatsen till kärlek.
Ibland är ilska det sannaste uttrycket för kärlek.
Du förstår det inte för att Robert är din…
Min vad?
Min vän? Han är din vän.
Du och Robert har nåt som binder er samman.
Ja, hon heter Nancy.
Förutom Nancy.
Och Nancy var medveten om det.
Vad menar du?
Du var inte den enda hon anförtrodde sig åt.
Det är allt.
- Gud! - Förlåt. Var inte meningen att skrämmas.
Hur kom du in hit?
Nån ställde upp dörren. Jag borde…ha messat.
Ja.
Kan vi…
Du, jag…
Jag är skyldig dig en ursäkt.
Mitt uppförande och det jag sa var grymt.
Hon var min fru, men…
Jag vet att ni betydde allt för varandra.
Jag är ledsen.
Tack.
Jag tror inte jag förstod hur mycket jag behövde höra det från dig.
Tänker du berätta varför du är så uppklädd?
Är det här uppklätt?
Så här lämnar jag huset efter solnedgången.
Vart ska du?
Du vet hur Nancy älskar… älskade balett och hur jag…
Inte gör det. Du hatar det.
- Inte hatar. Jag bara…tycker… - Jo.
Hur säger man på franska?
- Det är förbannat tråkigt. - Det var inte franska.
Mina ben passar inte i stolarna.
Vad?
Hursom. Vi skulle ha gått på premiären idag.
Och…
Jag vet inte vad jag ska göra. Jag…bara vankar runt
i det där stora, tomma huset, ensam. Jag kan inte sova.
Jag går runt och letar efter henne, men hon är inte där.
Så jag tänkte att kanske…
Jag vet inte. Kanske på baletten kunde jag…
Känna henne hos dig.
Ja.
Precis. Tror du att det är möjligt?
Jag vet inte vad som är möjligt längre.
Okej.
Hon var här nyss.
Nyss satt vi här och spelade fåniga jävla kortspel.
Och nu är hon borta för alltid.
Det är som om jag inte kan…
Det är inte logiskt.
Så varför skulle jag inte kunna gå till en plats hon älskade högt,
och…känna hennes närvaro?
Jag tror att du måste försöka.
Men kommer…du försöka med mig?
Vill du att jag går?
- Ja. - Nej.
Vad? Varför inte?
Jag kan inte…
Jag kan bara inte.
Hur skulle det se ut?
Skit i hur det ser ut.
- Vem bryr sig om sånt? - Jag gör. Du borde göra det.
Vi kan inte bara klä upp oss och gå ut tillsammans.
Nej, jag… Förlåt.
Förlåt.
Det var…
Det var en dum idé.
Förlåt mig.
HEJ. JAG VET ATT JAG GICK FÖR LÅNGT.
MEN JAG VILL TRÄFFA DIG. VAR INTE ENSAM IKVÄLL?
Min mor har ett ordspråk som hon älskar.
"Ha mer än du visar, säg mindre än du vet."
Det rådet tog jag verkligen till mig,
inte bara för att skydda det vi hade, utan även hur jag kände.
Ibland dolde jag det så väl att jag inte ens såg det själv.
Ms Bouchet.
Jag trodde du oroade dig för hur det ser ut?
Det gjorde jag.
Men sen kom jag ihåg det franska uttrycket: "Skit i det."
Då så.
Ska vi?
Hoppas det inte är opassande, men chefens dotter är fin uppklädd.
Försök ta en användbar bild den här gången, okej?
Undertexter: Victoria Heaps