Det føles småligt at kalde det et venskab.
Det var noget andet. Som et slægtskab.
Dybt inde fra vores sjæl.
Vi kunne modstå alt, hvad livet bød os, så længe vi havde hinanden.
Vi skulle være blevet gamle sammen.
Det, vi havde, var… Det var stærkt.
Og essentielt.
Og det var meningen, at det skulle vare evigt.
Men sådan gik det ikke.
BASERET PÅ ARAMINTA HALLS BOG
Hvornår så du sidst afdøde?
Vi spiste sammen i går aftes.
- De virker ikke helt sikker. - Jo, undskyld. Det er jeg. Jeg er bare…
Det virker helt umuligt, at det var i går.
Alt føles så… anderledes nu.
Må jeg spørge hvordan?
Hvad skete der? Var det et røveri?
Blev hun voldtaget?
De oplysninger kan vi ikke dele lige nu.
- Vi håber, du kan hjælpe os. - Ja, gerne. Hvad kan jeg gøre?
Du var måske den sidste, der talte med din veninde før gerningsmanden,
så du kan fortælle os alt, hvad du kan huske fra i går aftes.
ELLEVE TIMER TIDLIGERE
Okay. Så er det nu.
Tak skal I have.
Tak til mine kolleger på Asien-holdet, fordi de lod mig vinde.
KAN VI MØDES TIDLIGERE? JEG MÅ TALE MED DIG!
Og jeg må takke vores frygtløse leder, Eleanor,
for de to mest berigende og udfordrende år i mit liv.
- Må jeg sige noget? - Selvfølgelig.
Okay.
De her lidt fjollede ærteposespil tjener faktisk et formål.
Og det er ikke kun at bringe glæde og munterhed
til det svære, men vigtige arbejde, I udfører over hele verden.
De her stunder markerer også overgange.
Så Kumal, vi hæver vores komposterbare kopper for dig,
fordi vi er meget stolte af alt det, du har opnået hos Rescue and Relief.
Og vi er endnu mere stolte af alt dit fremtidige arbejde.
- Tak. - Tak til dig.
Skål for Kumal!
Spis noget! Maden må ikke gå til spilde.
BEKLAGER, MEN JEG HAR VIRKELIG BRUG FOR DIG, EL!
Tak.
- God tale, chef. - Hvad?
- Jeg roste dig bare. - Lad være med det.
HALLO? ER DU PÅ VEJ?
- Har du et øjeblik? - Ikke lige nu desværre.
- Måske lidt senere? - Ja.
JEG KOMMER TIDLIGT!
Ja? Så ses vi senere.
Jeg kigger.
- Behøver jeg gøre det? - Det er en tradition.
Fra college. Da vi var unge og havde dårlig smag.
- El, hjælp mig. - Jeg laver ikke reglerne.
Tillykke med fødselsdagen.
Åh gud. Det er blevet værre.
- Ja. - Klamt.
Det er slemt.
Har du haft en god dag, skat? Er du blevet tilstrækkeligt tilbedt?
Totalt. Artemis vågnede klokken seks for at tilbede mig.
Ved at kræve pandekager.
Nej, pigerne var søde. Howard fik dem til at skrive digte til mig.
- Hvor sødt. - Ja.
Og lidt nærigt.
- Det er personligt. - Nancy.
Hun fortjener en hel gaveregn.
Undskyld mig.
Kartoffelgalette med tomatconfit. Med champagne til. En gave fra kokken.
Tak. Hils Marco og sig tak.
- Det skal jeg nok, ms. Bouchet. - Tak.
- Fantastisk. - Hvor lækkert.
Det er Tater Tots, ikke?
Nej, det er fine, hjemmelavede Tater Tots. Vær nu ikke uforskammet.
Jeg elsker, når du knalder kokke.
Hvordan går det med kollegaen? Er det stadig…
- Ja, vi har stadig noget. Her og der. - Ja?
- Det er meget uforpligtende. - Ved han godt det?
Nancy, er du okay?
- Hvad? - Er alt okay?
Ja!
- De damer, jeg vil gerne sige… - Tager det lang tid? Jeg skal tisse.
- Nej. - Jeg spørger bare.
Jeg vil sige, at jeg er meget glad for at stå her med de to mennesker,
jeg elsker mest og føler mig mest elsket af.
- Vi elsker dig. - Ifølge et irsk ordsprog…
- Åh gud. Lad være. - Det var bare for sjov.
- Tillykke, skat. - Tak.
Øjeblik.
- Jeres bord er klar, ms. Bouchet. - Fantastisk. Tak.
- Nancy, hvad sker der? Er du okay? - Ja. Nej…
- Hvad sker der? - Det er ham fyren. Det bliver ved.
Hvad? Jeg troede, du havde brudt med ham.
- Jeg prøvede. Det er kompliceret. - Hvad betyder det?
Mary ved det ikke. Lad være med at sige noget.
Jeg vil ikke gøre hende sur.
- Men jeg må gerne blive sur? - Du er da ikke ligefrem monogam.
Nancy, hvis du var ærlig over for Robert omkring det, du laver, er det helt fint.
Åbne forhold er som åbne køkkener.
- Alle får dem. - Det er ikke lige Roberts stil.
Men det, du har gang i, er ikke frigørende for dig.
- Du får det bare dårligt af det. - Jeg ved det godt.
Men jeg føler mig magtesløs sammen med ham.
Kan du huske, hvad du sagde til mig om forskellen på kærlighed og forgabelse?
Hvad sagde jeg?
Du sagde, at kærlighed fylder os op, og at forgabelse tømmer os.
Var det mig? Det lyder mere som Mary.
Nej, det sagde du om Robert. Den dag han friede til dig.
Nogle gange ser du mit liv mere klart, end jeg selv gør.
Nej, jeg er bare…
- Hej. Sikke en udsigt. - Hej.
- Ja, ikke? - Hvad snakker vi om?
Bare Eleanors forviklinger.
Nå… Jeg blev tilbudt kokain ude på toilettet.
- Hvad? - Jeg sagde nej, men rart at blive spurgt.
- Du kan stadig. - Tak.
- Hej. - Eleanor, det er Robert.
Undskyld, jeg forstyrrer så sent. Eller tidligt.
Det er okay. Hvad så?
Nancy kom ikke hjem i går, og hun tager ikke telefonen.
Hun tog vel ikke med dig hjem efter middagen?
Er du der?
- Er du okay? - Ja.
- Er du ikke alene? - Nej…
Giv mig lige et øjeblik.
Okay…
HVOR ER DU? ROBERT RINGER
Er Nancy ikke kommet hjem?
Nej. Jeg har lagt en masse beskeder. Hun svarer ikke.
Meget bekymrende.
Ja, jeg ved det ikke, Robert. Vi spiste, og så gik hun.
HVAD SKAL JEG SIGE?
Skulle hun hjem?
Det sagde hun ikke, men jeg gik ud fra…
HAN HAR MISTANKE!
Jeg ringer til politiet.
- Nej, det skal du ikke. - Okay, så… Så du ved, hvor hun er?
- Ikke rigtig. - Eleanor, hvad fanden foregår der?
Jeg tager lige noget tøj på og kommer over.
Det behøver du ikke. Bare sig, hv…
Stop! Du må ikke ringe til politiet, før vi har talt sammen.
- Okay. - Godt. Jeg er på vej.
Pis!
Jordan?
- Må jeg tage de her jeans? - Ja.
Går du allerede?
Ja, men det er fint, for jeg har jo aldrig været her.
JEG HAR SNART IKKE FLERE MULIGHEDER
Hej.
Så hun er færdig med mig?
Går hun fra mig? Er det det, der sker?
Jeg ved ikke, hvad hun tænker. Det har hun ikke sagt, at hun gør.
Gudfader, Eleanor. Sig det nu bare. Har hun mødt en anden?
Det er jeg ked af.
- Der kom det. - Jeg vil ikke blandes ind i det.
Hvem er han?
Hun sagde, det var slut, men du kender Nancy.
- Hun kan være meget afklaret, men… - Giv mig et navn.
- David. - David hvem?
Det ved jeg ikke. Hun havde mødt ham gennem arbejdet.
Museet? Balletten? Hospitalet? Hvor har hun fundet ham?
Det sagde hun ikke.
Så middagen med dig og Mary i går, var det hendes alibi?
Nej, vi spiste sammen. Vi fejrede Marys fødselsdag.
- Lyv ikke. Jeg har hørt nok løgne. - Ikke fra mig.
Jeg har aldrig løjet for dig. Ikke en eneste gang.
Vi spiste middag sammen, og så gik hun.
Vil du have en drink?
- Jeg er holdt op. - Hvad? Hvornår?
For to uger siden. Det føles som et år.
Det var for hendes skyld.
- Er det nyt? - Det ved jeg ikke.
Hun flytter altid rundt på værkerne.
Er hun virkelig så utilfreds med mig?
Jeg ved, at hun deler alt med dig og Mary, men…
Lad være, Robert.
Det er ikke dig. Hun er utilfreds med sig selv.
Tak, fordi du kom, men jeg må lige samle mig.
- Vil De ikke sætte Dem ned? - Jeg foretrækker at stå op.
Der er blevet fundet et lig i nat, som vi mener er Deres hustru. Nancy.
Hvordan ved I, det er hende?
En pung med hendes ID blev fundet på liget.
- Åh gud. - Ja, det…
- Hvor? - I Arroyo Seco-parken.
Under Colorado Street-broen er der en gangsti, og…
Jeg kender godt parken. Hvad er der sket med hende?
Sporene tyder på, at hun er blevet overfaldet.
Det er desværre alt, hvad vi kan sige lige nu.
En fra familien skal identificere liget.
Undskyld… Hvad sagde du?
Nogen skal identificere liget.
Ja. Det er hende. Det er…
Det er Nancy.
Ms. Bouchet.
Ms. Bouchet!
Jeg spurgte, hvor længe du har kendt afdøde.
Vi har været bedste venner i 25 år. Også med Mary.
Jeg er nødt til at ringe til Mary. Hun må ikke læse om det her.
Du sagde til mr. Hennessey, at hun så en anden mand.
- Ja. - Hvad ved du om ham?
Ikke ret meget. Han hedder David.
De mødtes på arbejdet.
- På arbejdet? - Ja.
Mr. Hennessey sagde, at hun var hjemmegående.
Ja. Hun laver meget godgørende arbejde.
Hun sidder i bestyrelsen for forskellige organisationer.
Robert kan give jer en liste.
Men nu taler vi med dig.
Er der andet, du kan fortælle os om hendes elsker?
Hårfarve? Alder? Race? Højde?
- Vægt? - Nej, beklager. Gid der var.
Min kone har en bedste veninde fra college. De snakker konstant i telefon.
Er det et spørgsmål?
Mon ikke hun har fortalt dig mere end et fornavn.
Det har hun ikke. Tilfældigvis.
Bliver jeg tilbageholdt? Eller må jeg gerne gå?
Har du noget, du skal?
Du må gerne gå. Men vær sød at blive her i byen.
Selvfølgelig. Tak.
Helt i orden.
Hvorfor er det sjovt?
Hej!
- Tante Ellie! - Hej.
Jeg skar min tå. Der er betændelse i.
- Jeg har fået en kat! - Hun fodrer en kat.
- Det er ikke hendes. - Jo, det er!
Du lyver. Mor, sig noget.
Sikke en hyggelig overraskelse. Er du okay?
- Det er min kat. - Nej, det er ej.
Skat, tag dem lige indenfor.
- Kom, piger. Vil I have iPad-tid? - iPad!
Ellie og mor skal have lidt voksentid.
Hvad er der?
Det er Nancy.
Hvad?
- Åh, Mary. - Hvad?
Hun er væk.
- Hvad mener du… - Mary, hun er død.
Hvad mener du med det?
Da du så hendes lig, var det så…
- Hvad havde de gjort ved hende? - Såret sidder i baghovedet.
Så hendes ansigt var stadig perfekt.
Hvad fanden lavede hun i Arroyo?
Jeg er ikke helt sikker, men…
Helt sikker? Ved du noget?
- Hun skulle møde en. - Hvad? Hvad mener du med "møde"?
- En fyr. En, hun så. - Åh gud.
Åh gud.
Var det det, I talte om, da jeg kom tilbage fra toilettet?
Ja. Men hun har ikke…
- Hun fortalte næsten ikke noget. - Men du vidste det.
- Hvem var han? - Jeg ved det ikke.
Jeg ved bare, at han skrev til hende, og at hun var oprevet,
så de må stadig have set hinanden.
Stadig?
- Ja. - Stadig set hinanden?
Hvor længe har du vidst det?
- Måske et par uger. - Åh gud. Jøsses, Ellie.
Det var ikke op til mig at fortælle dig det.
Jeg troede, det var slut. Jeg troede ikke, hun ville…
Okay.
Fortalte hun andet om ham?
Hun fortalte, at han hedder David, og at de mødtes på arbejdet.
- Fortalte du politiet det? - Ja, selvfølgelig. Det hele.
Ja, men I havde ikke fortalt mig det, så…
- Troede I, jeg ville dømme hende? - Nej, Mary. Jeg tror bare, hun…
Du dømmer nogle gange folk hårdere, end jeg gør.
Okay. Ja. Måske var det derfor, hun fortalte mig det.
Hun vidste, at jeg var hårdere, og det var jeg.
Jeg sagde, at hun skulle afslutte det, så hun tog derhen, og nu er hun død.
Giver du dig selv skylden? Det må du ikke.
Hvad er der sket?
Hej, Marcus.
- Hej, skat. - Hej.
Hvordan gik det med sagsbehandleren?
Mor, jeg er et rigtigt menneske. Du kan tale med mig.
Hvad sker der?
Okay.
Din…
Din tante Nancy blev slået ihjel i nat.
- Man har fundet hendes lig. - Åh gud.
Kom her, mor.
Åh, mor. Det er jeg virkelig ked af.
Det er okay, skat. Jeg er også ked af det.
Okay, skat.
Jeg er okay.
Politiet siger, der var spor efter et brutalt overfald.
Der er endnu ikke pågrebet nogen gerningsmand.
Offeret var gift med Robert Hennessey, hvis far grundlagde Hedgerow Capital.
Hyldester fylder de sociale medier,
hvor mrs. Hennessey havde mange tusind følgere.
Tror de virkelig, det hjælper?
Måske. Måske får det folk til at føle omsorg for hende.
Hold nu op.
Helt ærligt, hvis du kun så de her højdepunkter fra hendes liv,
- ville du så ikke hade hende? - "Hade" er et grimt ord.
Misunde måske. Hvis jeg kun så det.
Sådan var hun slet ikke.
Jo, hun var.
Bare ikke kun sådan.
Har du talt med Cora?
Nej. Ikke endnu.
Jeg vidste ikke, at min mor havde sort tøj.
Hun havde en superflot sort læderheldragt, hun tog på, når vi gik på klub.
Det kan jeg ikke forestille mig.
Hun ville altid så gerne shoppe med mig. Jeg sagde altid nej.
Det forstår jeg godt. Mødre og døtre. Det kan være meget kompliceret.
Jeg drillede hende altid med alt det, hun købte.
Nu roder jeg hendes tøj igennem efter noget at tage på til hendes begravelse.
Cora…
Hvis det føles for overvældende, behøver vi ikke gøre det lige nu.
Jeg føler slet ingenting, Ellie.
Jeg tror, du er i chok.
Er jeg? Jeg føler, der er noget galt med mig.
Der er ikke noget galt med dig.
Jeg kan huske, at jeg sad herinde med din mor, da du var helt spæd.
Hun holdt dig i sine arme, og hun var fuld af kærlighed til dig.
Intet gjorde hende mere lykkelig end at være din mor.
Og jeg skubbede hende bare væk.
Og nu er det for sent.
Skat. Det er okay.
Jeg er her.
Vil du blive hos os?
- Mener du det? - Jeg vil ikke være alene med min far.
Cora. Jeg…
Okay.
Jeg ved godt, at han kæmper med sine følelser,
men jeg har kendt ham, siden jeg var på din alder…
Det er ikke kun følelserne.
Jeg føler mig ikke tryg hos ham.
Jeg har ikke brug for PR-folk. De skal bare finde min kones morder.
Det er et krisefirma, Robert.
Far vil bare gerne formidle kontakten, ikke andet.
Det er dit valg.
Har du tænkt mere over idéen med en dusør?
Jeg hader tanken om en dusørjagt.
Ja, og ingen vil lægge pres på dig, men det handler om at styre historien.
- Hej. - Vi er jo…
Eleanor. Jeg vidste ikke, at du var her.
- Undskyld, jeg afbryder. - Nej, kom ind.
Du er virkelig en god ven,
at du har været her sammen med familien i så lang tid.
Jeg var på vej ud i køkkenet. Trænger nogen til en drink?
Nej tak.
Er der koldt herinde?
Min søster vil bare hjælpe…
- …med at tømme huset for alkohol. - Ja, det gør hun.
Cora spurgte, om jeg ville blive her et stykke tid.
Okay. Og hvordan har du det med det?
Det er ikke så vigtigt.
Det vigtige er, hvad der er bedst for Cora.
Hvis jeg ikke har sagt tak for alt det, du gør…
Lad være med det der, Robert.
Det er sådan noget, jeg glemmer.
Jeg kan være en dum skid, der tager alle omkring mig for givet.
Synes du, Cora virkede…
Er hun bange for mig?
Hun brugte ikke ordet "bange".
Det kan ikke være nemt at miste sin mor
og se dem behandle mig som mistænkt.
De mistænker dig vel ikke, gør de?
Det er der, vi ender. Jeg har ikke noget alibi.
Jeg var alene, indtil jeg talte med dig.
Undskyld.
Jeg forstår godt…
HEJ, ALT VEL?
…at det må være rart for hende, at du er her.
Jeg kommer forbi, så tit jeg kan.
Men jeg tror ikke, det er en god idé, at jeg bliver her.
Ja. Okay.
- Okay. - Tak.
- Goddag. - Hej.
- Sam, du har fået ny frisure. Flot. - Tak, Eleanor.
- Hej. - Hej.
Vi troede ikke, du kom. Vi er ikke helt klar.
Jeg skal bare hente nogle ting. Jeg vil ikke forstyrre jer.
Du er chefen. Du kan gøre, som du vil. Jeg troede bare, du skulle bruge tid…
Jeg vil ikke tale om det herinde.
Det gør mig virkelig, virkelig ondt.
- Helt ubegribeligt. - Tak.
Der findes ikke ord for det. Ingen ord.
Nu har du sagt det.
Tak for det.
Kriminalpolitiet var her tidligere og spurgte til forløbet den aften.
Jeg sagde, at jeg allerede var gået hjem.
De tjekker bare alt, så de kan lave en tidslinje.
Ja.
- Vi må udsætte rejsen til Mellemøsten. - Ja.
Det skal du slet ikke tænke på lige nu.
Jeg må ikke rejse nogen steder.
Hvis jeg bør vide noget, ville du sige det, ikke?
Jo.
Hej.
- Hej. - Jeg har skrevet til dig.
Det passer ikke så godt lige nu.
Skal du nogen steder hen? Du rejser vel ikke?
Nej, jeg henter bare noget, hvis jeg skal arbejde hjemmefra.
Måske skal jeg hjælpe min ven.
Hvem hjælper så dig?
- Hvad? - Jeg sagde, hvem hjælper dig?
Du har også mistet.
Okay.
Jordan, den bedste hjælp, du kan give mig lige nu, er at være diskret.
- Okay? - Ja, selvfølgelig.
Okay, tak.
- For pokker da. - Mary?
- Ryger du igen? - Nej.
- Jo, du gør. - Det er en følelsesmæssig krykke.
Jeg forstår ikke, at det skulle foregå så hurtigt.
Robert vil gerne have det overstået.
Pis, nu kommer de. Hold lige den her.
- Hvad? - Hold den nu bare.
Mary. Hej med jer.
Tante Ellie, ryger du?
Det er en dårlig vane, men hun er ikke et dårligt menneske.
Tak, Howard.
- Vi holder to pladser til jer. - Tak.
- Nu tror de, jeg ryger. - Undskyld. De burde ikke have været med.
Howard vil ikke "skærme dem mod sorg".
Roberts familie har arrangeret det, så der bliver ingen sorg.
Det bliver ren elegance og fornægtelse.
- Hvornår kommer bruden? - Det er en begravelse.
En mindegudstjeneste. Der er ikke noget lig.
- Vi vil ikke skærme dem mod sorg. - Det hører jeg.
Er jeg skør, eller har det en duft?
Det er roser.
Papiret er lavet af hør og rosenblade fra Nancys have.
Hvor er det fint.
Så I knuste hendes roser og…
Ja. Selvfølgelig.
Pænt af jer at komme.
- Nej… - Selvfølgelig, mr. Hennessey.
- Sikke nogle yndige piger. - Tak.
Det var synd, I ikke nåede at finde pasning til dem.
Tak.
El?
- El, det er dig nu. - Åh gud.
"Hun går i skønhed, som natten
Af skyfri og stjerneklare himmelstrøg
Og alt det bedste af mørke og klarhed Mødes i hendes udtryk og hendes øjne
Således mildnes til det ømme lys
Som himlen ved prangende dag benægter
En skygge mere, en stråle mindre…"
Det var rigtig fint. Det var bare ikke…
- Hende. - Ja.
Kit er meget striks med tingene.
Jeg skulle sende hende Byron-digtet, så hun kunne godkende det.
Hun sagde: "Ingen vittigheder. Ingen tårer."
- Jøsses. - Ja.
Så du ham fyren i denimjakken uden for kirken i går?
Det tror jeg ikke. Hvorfor?
Nancys familie ville da ikke komme, vel?
Nej, Ellie. Det ville de ikke turde.
Ja.
I øvrigt…
Howard fik en idé.
- Det er en tjeneste, vi vil bede dig om. - Okay?
Vi ville høre, om Marcus kunne blive frivillig hos jer.
Vi tænkte, at hvis han så ægte lidelse,
- ville han få lidt perspektiv og blive… - Ja. Jeg finder noget, hvis han vil.
- Tak, Ellie. Det er pænt af dig. - Mary.
De har fundet ham.
Billeder af Davide Haji Boyette, også kendt som D.H. Boyette…
Der er han.
- …som nu officielt… - Det er løgn.
- …er mistænkt… - Er det ham?
- …for mordet på Nancy Hennessey. - Det siger de.
- Kender du ham? - Hvorfor skulle jeg det?
Hvorfor spørger du om det?
- Undskyld. - Nej, jeg har aldrig mødt ham.
Mor står på hans website som hans mæcen. Hun støttede jo kunstnere.
Og han er maler.
D.H. Boyette, også kendt som Davide.
Og nu ringer Kit selvfølgelig.
Tror du, det var ham?
Vi må ikke drage forhastede konklusioner.
Lad dem tale med ham… Åh gud.
MYRDET PASADENA-KVINDES ELSKER ANHOLDT
Hvad?
- Hvad? - Åh gud.
Hvad?
Ellie?
Åh, for helvede.
"D.H. Boyette." Hun har lige hængt det op. Lige før hun døde. Det er ham.
Er det mor?
- For fanden da. - Så. Robert.
- Far? - Hvad laver du?
- Far, stop! Hvad… - Hvad laver du?
Far! Ellie!
Stop!
- Robert! - Far!
- Gør noget, Ellie! - Robert!
- Hvor skal du hen? Stop det! - Far!
Bliv nu her. Hold så op, Robert!
Du er nødt til at stoppe. Tag dig sammen.
Robert. Hvad laver du?
Kan vi tale om det indenfor? Tag det nu roligt. Træk vejret.
Robert, hold nu op.
Hun har aldrig tilhørt mig.
Jeg har altid ønsket, at hun var min, men det var hun aldrig.
En del af hende ville ikke være det. Og jeg vidste det!
Robert, de holder øje med dig.
- Det vil jeg skide på. - Du er vred, men slap nu af.
Du skal ikke fortælle mig, hvad jeg skal føle.
Gudfader, Eleanor. Du ved ikke alting. Hun var min kone, for fanden.
Har han et alibi?
- Davide? - Ja, ham hun gik i seng med.
På en måde. Han var måske til et kunstarrangement, men han gik tidligt.
De ved ikke ret meget. Jeg tror bare ikke, det var ham.
Du kendte kun hans fornavn. Vi ved intet. Det kunne sagtens være ham.
- Hun ville have sagt, at han var sort. - Hun sagde jo ingenting.
Jeg er hendes eneste sorte ven. Hun ville have nævnt det.
Okay.
Jeg gav politiet navnet David. Måske er det ikke ham Davide.
Så ved vi ikke, hvem der dræbte vores ven.
- Jeg har aldrig set Robert så vred. - Han… Han har temperament.
Især når han drikker.
Og når han er jaloux.
Nej, han… Du ved, at han elskede hende højt.
Vrede er ikke det modsatte af kærlighed. Det kan være det sandeste udtryk for det.
Du kan ikke se det, fordi Robert er din…
Min hvad? Min ven? Han er også din ven.
Du og Robert har en… forbindelse.
- Ja, hun hedder Nancy. - Udover Nancy.
Nancy vidste det også.
Hvad snakker du om?
Hun betroede sig ikke kun til dig.
Det er det hele.
- Åh gud! - Undskyld. Jeg ville ikke skræmme dig.
Hvordan kom du ind?
Nogen holdt døren. Jeg burde have sendt en sms.
Ja.
Kan vi…
Hør her, jeg…
Jeg vil gerne sige undskyld.
Min opførsel og det, jeg sagde… Det var hjerteløst.
Hun var min kone, men…
Jeg ved, at I betød alt for hinanden.
Undskyld.
Tak.
Det trængte jeg virkelig til, at du sagde.
Hvorfor er du så fin i tøjet?
Er jeg fin i tøjet? Sådan går jeg altid ud efter solnedgang.
Hvor skal du hen?
Du ved godt, hvordan Nancy elsker… elskede ballet, og hvordan jeg…
- Du hader det. - Nej, jeg synes bare, det er…
Hvad er det, man siger på fransk?
- Det er pissekedeligt. - Det er ikke fransk.
- Der er ingen benplads. - Hvad?
Vi skulle til en premiere i aften.
Og…
Jeg ved ikke, hvad jeg skal. Jeg vandrer rundt i et stort, tomt hus.
Jeg kan ikke sove.
Jeg går bare rundt og leder efter hende, men hun er der ikke.
Så jeg tænkte på…
Til en ballet kunne jeg måske…
- Kunne du mærke hende hos dig. - Ja.
Ja.
Præcis. Tror du, det er muligt?
Jeg ved ikke længere, hvad der er muligt.
Okay.
Hun var her lige før.
Vi har lige siddet og spillet et åndssvagt kortspil.
Og nu er hun væk for evigt. Jeg kan slet ikke…
Det giver ingen mening.
Bør jeg ikke kunne tage et sted hen, som hun elskede højt, og mærke hende?
Jeg synes, du skal prøve.
Vil du prøve sammen med mig?
Vil du have mig med?
- Ja. - Nej.
Hvorfor ikke?
Det kan jeg bare ikke. Tænk på signalværdien.
- Skid hul i det. Hvem går op i det? - Mig. Og det burde du også.
Vi kan ikke bare tage fint tøj på og gå i byen sammen.
Nej, undskyld.
Undskyld.
Det var… Det var en dum idé.
Undskyld.
JEG VED GODT, JEG GIK OVER GRÆNSEN.
MEN JEG VIL GERNE SE DIG. DU SKAL IKKE VÆRE ALENE I NAT
Min mor har en talemåde, hun elsker.
"Hav mere, end du viser. Sig mindre, end du ved."
Det var et råd, jeg tog til mig.
Jeg skjulte ikke blot det, jeg havde, men også hvad jeg følte.
Nogle gange skjulte jeg det så godt, at jeg ikke selv kunne se det.
Ms. Bouchet.
- Var du ikke bekymret for signalværdien? - Jo.
Så huskede jeg det franske udtryk: "Skid hul i signalværdien."
Ja.
Skal vi?
Jeg håber ikke, det er upassende sagt, men chefens datter forstår at klæde sig.
Bare få et brugbart billede denne gang.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve