Szóval ez lenne...
Ez minden.
Ez olyan sok.
Hogy lehet bárkitől elvárni, hogy befogadja?
Nem képes rá akárki. De te nem akárki vagy.
Te a Szemlélők Rendjének tanítványa vagy.
Az én tanítványom.
Természetes, hogy félsz egy új kezdettől, barátom.
Rengeteg mindent kell feláldoznunk.
Az akaratunkat, a vágyainkat, még a nevünket is az erőnkért cserébe.
De még sosem voltam ennyire biztos egyik tanítványom
elhivatottságában sem a küldetésünk iránt.
De miért én?
Azért, mert tudom, hogy nem félsz áldozatot hozni.
De mi van, ha félreismersz engem?
A „mi van, ha...” egy lényegtelen kérdés.
Vagy nem tanulmányoztad az elveinket?
- De igen. - Akkor tudod,
a természetes rendet csak meg kell figyelnünk ahhoz, hogy megőrizzük.
Igen, persze.
És készen állsz arra,
hogy e célért mindenről lemondj az életedben?
„Senkivé kell válnom,
hogy szemlélhessek mindenkit.”
Akkor készen állsz. Mindig is tudtam, hogy így lesz.
Azt hiszem, akkor ideje letennem az esküt.
Most tetted le.
Állj fel, mint Szemlélő!
- Most már láthatsz... - Mindent.
Ez gyönyörű.
Nem. Csak az, ami.
Most már szemlélő vagy.
Nem ítélkezel. Csupán megfigyelsz.
Akkor mi értelme a szemlélésnek?
Ezt csak idővel érti meg egy szemlélő.
De abban egészen biztos vagyok,
hogy a megállapításod nem okoz majd csalódást.
Köszönöm.
Nem foglak cserben hagyni.
Csalódást okoztál.
Amikor eljöttél hozzánk annak idején, hívő voltál.
Most azonban eretnekként tértél vissza.
Megszegted a szent esküdet.
Felelned kell a rendünk ellen elkövetett bűneidért.
Bűnök? Mindent azért tettem, hogy segítsek másokon.
Hogy megvédjem a multiverzumot, aminek a szentségére esküt tettem.
És közben felfedted a titkainkat halandók előtt.
Megosztottam őket hősökkel.
Annak tartod Stephen Strange-et?
A varázslót aki megsemmisítette az univerzumát,
és a tőled kapott tudás birtokában létrehozott magának egy teljesen újat?
Feláldozta a lelkét, hogy helyreállítsa azt, amit elpusztított.
Ez természetellenes!
Inkább egy csoda, amiből folyamatosan új valóságleágazások születnek,
amiket szemlélhetünk.
Tudnod kell,
hogy ahhoz, hogy virágozzon egy kert, művelni kell,
hogy a fái magasabbak, a virágjai élénkebbek legyenek,
és ki kell gyomlálni a gazokat, amik tönkretehetik.
Ez egy kitűnő ellenérv, azt azonban nem magyarázza meg,
hogy miért mentetted meg Riri Williamst.
Az csak egy eset volt több billiárdnyiból.
Vagy Kvaj Csün-fant.
Reed Richardsot, Nick Furyt, vagy egy Madisynn nevű lányt,
két N-nel és ipszilonnal.
Nos...
Hosszú a lista,
de az összes megmentett közül egy sem volt olyan veszélyes,
mint ő.
- Peggy, mi az ördögöt keresel itt? - Megmentelek?
Mint látod, az eretnekséged most már ránk is veszélyt jelent.
Tényleg úgy gondolod, hogy megéri, Szemlélő?
Veszélybe sodorni az Ötödik Dimenziót ezekért a jelentéktelen élőlényekért,
akiknek az élete a multiverzum nagy rendszerében cseppet sem számít?
De nekem számítanak.
Ezért vallottál kudarcot.
Egy Szemlélőnek semmi sem számíthat.
Mert egy Szemlélő senki.
Ne hallgass rájuk! Senki sem senki!
Ezt te tanítottad.
Nem várom el egy eretnektől, hogy ezt megértse.
Éppen ezért meg kell halnod.
- Várj, mi? - Kérlek! Mi nem ilyenek vagyunk!
Nem ilyenek voltunk. De most meg kell szegnünk az eskünket,
hogy helyreállítsuk, amit meggyaláztál.
Az összes árulásod közül ez az, amelyik a legjobban fáj.
- Ne, ez... - Ultron? Életben vagy?
Mi? Veled van?
Gratulálok! Már tudod, milyen egy meglepetés.
Mi?
Fedezlek titeket. Menjetek a hajóra!
Milyen hajóra?
- Arra a hajóra! - Gyere, menjünk!
Ultron! Nem hagyhatunk itt! Gyere velünk!
Engem erre programoztak. Menjetek!
Menjetek, fedezlek titeket!
- Byrdie, indulj! - Repüljünk!
Kösz a segítséget.
Azt mondtad, nem akarsz még több barátot elveszíteni.
Mi sem akartunk.
Legközelebb azért inkább szólj, mielőtt elrohannál
egy magasabb létsíkra!
- Hé, nagyfiú, innen hová? - Nincs hová mennünk.
Ultron nem tudja sokáig feltartani az Eminenciást.
Nem tudunk elfutni, sem elbújni.
Ha nem tudunk elbújni az univerzumokban, rázzuk le őket köztük!
Be akarsz repülni a multiverzum redői közé?
Ultron 2.0 tanított pár vadiúj tánclépést a hajónak.
- Elméletben képesek vagyunk rá. - Elméletben?
Kapaszkodjatok!
Ti ezt nem értitek!
Még sosem volt dolgotok ekkora erővel.
Látták az egész életeteket.
Látták minden pillanat minden változatát.
A multiverzumban semmi sem lehetetlen.
Ezt többször is bebizonyítottuk.
Találunk megoldást.
Ha túl nagy az erejük, akkor valahogy meg kell fosztanunk őket tőle.
Igen! És azt hiszem, tudom is, hová mehetnénk.
Az univerzumba, amit Strange teremtett.
Ott ő formálja a valóságot.
Mi van, ha képes úgy formálni, hogy korlátozza az erejüket?
- Azt hittem, feláldozta magát. - Így van,
és a lelke most jelen van minden atomban abban a világban.
Talán még tudatánál van annyira, hogy segítsen.
Remek, betáplálom az utat.
Túl késő.
Nem menekülhettek tovább.
Ne már! A hajóm!
Ez nem úgy néz ki, mint Strange univerzuma.
Sajnálom, csapat.
Pár univerzummal odébb zuhanhattunk le.
Gyerünk, most!
Kahhori, nyisd a kaput!
- Hiábavalók az erőfeszítéseitek. - Érinthetetlenek vagyunk.
Ha belegondolok, hogy egy tanítványom elhivatottságában sem voltam ilyen biztos...
Igazad volt. Csak máshogy látom a küldetést.
Nem lehet máshogy látni.
- Hogy minden szemszögből láthasd... - ...nem lehet saját szemszöged.
Ez már nem igaz.
Letetted az esküt.
Ne!
Van egy ötletem, de nem fog tetszeni.
- Csupa fül vagyok, pajti! - Esküt kell tennetek.
Várj, azt az esküt?
A te esküdet?
Elolvashatom az apró betűs részt, mielőtt aláírom? Mert...
Majd aggódunk a következmények miatt, ha túléltük! Csak csináld!
Akkor mondjátok utánam!
Lemondok az életemről, hogy szemléljek.
Megfigyelem a természetes rendet, hogy megőrizzem.
Hagyjuk! Mondjátok, hogy elfogadjátok!
- Elfogadom! - Elfogadom!
Nem, ez nem lehet.
Ez szentségtörés!
- Megosztottad szent ajándékainkat... - ...halandókkal!
Akik nem félnek áldozatokat hozni.
Hisz ezt láttad meg bennem is annak idején, nem igaz?
Megfigyelőnek kellett volna lenned. Egy senkinek kéne lenned!
Nem egy senki vagyok.
Hanem Uatu.
Szóval Uatu?
- Erős név. Illik hozzád. - Mindenki valaki.
Ezt ti mutattátok meg.
Eretnek!
Nem baj, ha közbevágok?
Nem vagy méltó arra, hogy megküzdj velem!
Nem!
Te förtelem!
Nem akarok harcolni veled!
Tudod, mekkora ereje van egy döntésnek.
Meghoztad a magadét.
Öreg barátom, térj jobb belátásra!
Elárultad a végzetet!
Mindig is parancsoltam a természet erőinek...
de most én vagyok maga a természet!
Kérlek, nem kell ezt folytatnunk!
Akkor add meg magad!
Add fel!
Soha!
Vesztettél! Add fel!
Soha!
Állj!
Kérlek!
Nem erre tanítottál.
Nem is tanítottam meg neked mindent.
Uatu, mit csinálnak?
Íme, a végetek!
Nem egyszerűen csak meghaltok,
hanem minden egyes változatotok kitörlődik minden univerzumból.
Mindennel együtt, amit valaha tettetek.
Ne!
Minden élettel együtt, amihez közötök volt.
Mintha sosem léteztetek volna.
Ne!
Itt a vége.
Ez ellen nem küzdhettek.
Nem!
Peggy, mire készülsz?
Nem fogom egy barátomat sem elveszíteni!
Ne!
Nem vagytok...
Életben vagytok.
Életben vagyunk.
Várjunk! Peggy!
- Peggy! - Nincs többé.
Micsoda áldozat a semmiért!
Itt ér véget a történeted, Uatu.
Mi? Miért nem működik az erőm?
Azért, mert az ő világában vagy.
Stephen Strange már...
Egy élő univerzum.
És idebent ő bír minden hatalommal.
Neked nincsen.
Hogy...
Nem értem...
Hogyhogy erre nem számítottam?
Ha ilyen sok időt töltesz azzal, hogy mindent megfigyelsz,
egy idő után már el sem tudsz képzelni olyasmit, amit még sosem láttál.
Ezt honnan tudod?
Megmutatták azok, akiket figyeltem.
A multiverzum minden szegletében tanulhatsz valamit,
ha nyitva tartod a szemed.
Gondolom, azért hoztál ide, hogy megölhess.
Mi nem teszünk ilyesmit.
Még hiszel ebben? Azok után, amit veled tettem?
Egyszer azt mondtad, minden szemlélőnek magának kell megértenie a küldetést.
Csak azt remélem, hogy megoszthatom veled, amit megtanultam.
Velem?
Sok mindent tanítottál nekem.
Szeretném viszonozni a szívességet.
Peggy megcsinálta.
Idehozott minket.
Ez nem is volt kérdés.
Csodálatos, nem igaz?
Ez csak egy napkelte.
Van, hogy a dolgok többet jelentenek annál, mint amik.
De hogy ezt megértsük, többre van szükség egyszerű szemlélésnél.
Meg kell tanulnunk látni.
Talán itt te is elkezdheted.
A szél fúj,
a madarak csicseregnek,
a víz csordogál...
és a legidősebb fivérünk, a nap felkel.
Bárcsak ő is itt lehetne most velünk!
Hiányzik.
Talán itt van.
Valaki valahol mindig figyel minket.
És mióta feláldozta magát, a létezésem óta most először
úgy érzem, hogy valaki engem is figyel.
A népem úgy hiszi, hogy a halállal
csupán elindulunk egy még nagyobb kalandra.
Uatu, te tudod, hogy létezik-e egy másik út a mostani után?
Túl mindazon, amit láttunk?
Némelyik rejtélyre
olykor az egyetlen válasz
egy másik kérdés.
Tudjátok...
Idő.
Tér.
Valóság.
Valóságból nem csak egy létezik.
Ez egy prizma. A végtelen lehetőségek prizmája.
Egyetlen döntésből végtelen számú valóság indulhat el
olyan új jelenségeket létrehozva, amilyeneket el sem tudtok képzelni.
Én Uatu vagyok.
Látok minden egyes hatalmas, új valóságot.
Nyissátok ki a szemeteket!
Nézzetek szembe az ismeretlennel, hogy választ találjatok a kérdésre...
„mi lenne, ha...?”
A MARVEL KÉPREGÉNYEI ALAPJÁN
A MARVEL ANIMATION BEMUTATJA
MI LENNE, HA...?
A feliratot fordította: Imri László