Tulisessa ja verisessä taistelussaan
kuningas Odin halusi yhdistää Yhdeksän maailmaa Asgardiin.
Hänen tärkein aseensa valtakunnan rakentamisessa oli hänen pyövelinsä,
esikoistytär Hela, Kuoleman jumalatar.
Yksi kerrallaan maailmanpuun oksat taipuivat heidän hallintaansa.
Mutta Hela janosi lisää.
Etkö näe?
Koko kosmos odottaa hallitsijaansa.
Silti sinulle riittää Yhdeksän maailmaa.
Koittaa se aika, tyttäreni,
kun soturin on laskettava miekkansa ja luovuttava taistelusta.
Entä jos en suostu?
Sitten sinut pakotetaan!
Kykenemättä hillitsemään tyttärensä verenhimoa
päätti Kaikki-isä rajoittaa sitä ja vangitsi tytön helvettiin.
Mutta tässä universumissa
Helan röyhkeys poiki toisen ajatuksen.
Anteeksi. Tämä on huvittavaa.
Haluat minun "luopuvan taistelusta",
kun kasvatit minut nimenomaan taistelemaan.
Minähän en ole mitään ilman taistelua.
- Ei! - Voi, lapseni.
Kuolemasta ei saa päättää jumala,
jonka arvostus elämää kohtaan on vähäinen.
Nyt otan sinulta pois voimasi!
Et voi tehdä minulle niin, isä. Et tee sitä!
Isäni nimeen
ja hänen isänsä sitä ennen...
Ei, ei.
...karkotan sinut täältä!
Ei! Ei!
Se, joka kantaa tätä kruunua ja tuntee armon,
saa omakseen Helan voiman.
Mestari Wenwu?
Löysimme sen.
Voimansa lähteen, Kymmenen sormuksen tavoin
Xu Wenwu tiesin varsin hyvin,
että Maan mahtavimmat voimat usein tulivat sen uumenista.
MARVEL STUDIOS ESITTÄÄ
Aika.
Avaruus.
Todellisuus.
Se ei ole vain lineaarinen polku.
Se on loputtomien mahdollisuuksien prisma,
jossa yksi valinta voi haarautua loputtomiin todellisuuksiin
ja luoda vaihtoehtoja tutuille maailmoille.
Minä olen Watcher.
Opastan teidät näiden uusien todellisuuksien läpi.
Seuratkaa mukana ja miettikää kysymystä...
"Entä jos?"
Sade.
Luonnon ihme, joka tuo taivaan Maan pintaan.
Mutta Wenwu huomaisi kohta, että eräs
paljon kiehtovampi oli pudonnut taivaasta.
- Mikä tuo on? - Mitä ihm...
- Kuka siellä kulkee? - Seis!
Midgard. Ihanaa.
Tuokaa kruununi.
Pelkäänpä, että ainoa, joka antaa määräyksiä täällä
olen minä.
Arvostan miestä, joka on tarpeeksi rohkea
kantamaan koruja.
Useimmat ymmärtävät pelätä minua.
Samat sanat. Mutta kuulehan, armaani, minä en ole useimmat.
Olen Kuoleman jumalatar.
Tuo saa yleensä aikaan suuremman reaktion.
Napatkaa hänet.
Voi sentään. Nyt se alkaa.
Mitä? Voi, ei.
Kuolevaisen verta?
Ällöttävää.
Ei, pyydän. Rukoilen teitä, armahtakaa minut.
Olen pelkkä avuton nainen.
Mitä tämä on?
Tuo voima ei ole tästä valtakunnasta.
Etkä ole sinäkään.
Jos kantaisin kruunuani,
sinä polvistuisit minun edessäni.
Näytä sitten.
Mitä?
Pakko myöntää,
että kun kerrot minulle, miten voin tuhota sinut,
en ole varma, oletko rohkea vai tyhmä.
Kanna kruunuasi, niin se selviää.
Sekä että. Olet kumpaakin.
Irtoa nyt.
Aivan. Se on varsin...
Kyllä. Se on todella juuttunut sinne, vai mitä?
Miten painovoima toimii täällä...
Kuulkaahan. Ei sen ole väliä.
Isä kiltti, älä tee tätä minulle.
Teloitammeko hänet?
Mitä tämä on?
Kutsu. Olisi minulle kunnia, jos söisit kanssani päivällistä.
Olen kokenut pahempaakin kidutusta.
Väri ei ole hassumpi.
Veritahrat eivät näy, kun katkaisen kurkkusi.
Punainen on joillekin onnen väri.
Morsiamet käyttävät sitä vihkipäivänäänkin.
Vihkipäivänäkö?
En tajunnut, että vankeusrangaistukseni olisi elinkautinen.
En aio kosia,
vaan ehdotan liittoa.
Näen sinussa taistelijan, Hela. Samanlaisen kuin minä.
Isäni näki kerran sen saman. Sen taistelutahdon.
Hän vaali ja hyödynsi sitä,
ja kun kunnianhimoni oli suurempi kuin hänen,
hän sanoi minua hirviöksi.
Ja niin teet vielä sinäkin.
En.
Sillä en ole isäsi.
Sain Kymmenen rengasta lahjaksi.
Annan sen lahjan vuorostani takaisin maailmalle.
Ottamalla sen kansan komentoosi?
Suojelemalla heitä.
Vaaralliset voimat riivaavat maailmaamme.
Sellaiseksiko luulet minua?
Yhdeksi vaaralliseksi voimaksi?
Isäsi saattoi pelätä taistelutahtoasi, mutta minä en.
Taistele rinnallani, Hela,
ja yhdessä voimme suojella maailmaa.
Pakko myöntää, että olet itsevarma.
Näen sen niin, että minä vain tiedän, mitä haluan.
Ja mitä sitten haluat?
Olet komea tajuttomana.
Kauniita unia.
Haluan hänet elävänä.
Kiva. Mitä nyt?
Olet utelias.
Mitä? Osaatko pois täältä?
Anteeksi. Onko tuo...
Anteeksi. Luulin, että puhumme kasvotusten.
Seuraamme tähtiä Pohjolan maahan.
He kunnioittavat Asgardin valtaistuinta.
Matka vie varmasti vuosia.
Mutta ellet tiedä sotureiden legioonaa,
joka tarttuu aseisiin puolestani...
Et ole ensimmäinen persreikä, jota seuraan taisteluun.
Vakuutit, että etsimäni olisi tämän laakson takana,
mutta olemme silti umpikujassa.
Metsäänkö?
Joudumme kulkemaan pitkän matkan näkemättä sivistystä.
Lumottu.
Myönnän olevani kiinnostunut,
mutta jos tämä huvimatka ei tuota mitään tulosta,
tunnet sen persnahoissasi.
Tai naamassa, kumpi olikaan.
Ehkä sekä että.
"Pakene"? Mitä tarkoitat? Mitä pitäisi paeta?
Selvisin tuhatvuotisista sodista, ja nyt pusikko yrittää tappaa minut.
Eteenpäin? Ei siellä ole polkua.
Haluatko, että luotan sinuun,
kun olet johtanut minut lumottuun murhametsään?
Tuo energia.
Mitä täällä onkaan?
Hela...
Kuulitko tuon?
Astu esiin!
Käsken sinua.
Hela.
En näe häntä enää.
Mitä ihmettä?
Olen Jiayi.
Tuon sanan Tao Lon vanhimpien neuvostolta.
- Olen Hela... - Tiedämme, kuka olet.
Maanmiehesi kertoi meille.
En tiennyt, että moista taikaa vielä oli Midgardissa.
Valtakuntamme on suojeleva raja Maan ihmisille
Tuonelan uhkia vastaan. Kuten sinua.
Vakuutan, että en halua pahaa.
Olen riidoissa erään Wenwun kanssa.
Oikeastaan isäni kanssa.
Eli kummankin kanssa.
Isälläni on myös uusi tyttöystävä. Frigga. Kauhea nainen.
En ole hänenkään ihailijansa. Eli nuo kolme.
Kiinnostaisiko teitä tarttua aseisiin puolestani?
Ilmeisesti ei. Ymmärrän täysin.
Entäpä mainitsemasi Tuonelan uhat?
Mahtaisiko joku heistä etsiä parhaillaan töitä?
Pimeyttä ei voi torjua pimeydellä, vain valolla.
Tuo on epäilemättä kaunis ajatus.
Se ei vain avaudu helposti.
Mutta jos haluat opettaa minulle oman tapasi...
Miksi suostuisimme siihen?
Koska olette luvanneet suojella tätä valtakuntaa Tuonelalta
ja minä olen Kuoleman jumalatar.
Ja mikä olisi parempi keino turvata tehtävä
kuin värvätä minut mukaan?
Siihen "pimeyden torjumiseen valolla".
Katso aurinkoa. Kun se saavuttaa lakipisteen, koulutuksesi alkaa.
Et ole tosissasi, Jiayi.
Pelko pois. Meillä on keinomme varmistua, ettei hän petä meitä.
Viesti ymmärretty.
Valtiaani, anteeksi.
Minne Hela lähtikin, en näe häntä enää.
Luuletko hänen kuolleen niiden kuolevaisten käsissä?
Yhdellä heistä on suuri voima.
Kymmenen rengasta, jotka voisivat tuhota jumalan.
Jos Midgardissa todella olisi sellainen voima,
emme tiedä, mihin sen väki kykenisi.
Ja meidän rauhan aikamme loppuisi lyhyeen.
Haluaisin oppia tekemään tuon.
Ehkä en kuitenkaan kukilla. Veitset sopisivat paremmin.
Tai vaikka tuli. Tai kuuntele tätä,
liekeissä olevat veitset.
En tiedä, onko täällä tarpeeksi tilaa minulle.
Koska sinä istut harjoittelemassa hengittämisen taitoa.
Ja koska voimme odottaa taistelun alkamista?
Osaat jo taistella.
Mutta meidän harjoituksemme vaatii sisäisen maailmasi kehittämistä.
Taidon ja hengen liittoa.
Kiva. Tosi kivaa. Entäpä ne tuliveitset?
Hengitä vain, Hela. Hengitä vain.
Sinulla on siinä kaikki, mitä tarvitset.
Minulla on paperinpala.
Zhe Zhi on taito tehdä jotain tyhjästä.
Että löytää äärettömästi mahdollisuuksia tyhjältä kankaalta.
Keskittyminen. Ykseys. Rauha.
Vain niiden kautta voi löytää sen, mitä vilpittömästi etsii.
Anteeksi. Onko tässä kyse kamppailulajeista vai pyykistä?
Miksi haluat olla mestari lajissamme?
Minähän sanoin. Kukistaakseni Wenwun.
Minkä vuoksi?
Jotta voin ottaa hänen kymmenen rengastaan
ja kostaa niiden avulla isälleni!
Minkä vuoksi?
Tämä on...
Jotta voin nousta Asgardin valtaistuimelle ja jatkaa universumin valtaamista!
Entä sitten, kun kaikki kosmoksen alueet on viimein vallattu?
Älä viitsi.
Lopeta!
Nyt riittää!
Ei.
Isä. Miksi kahlitsit hänet?
Ei hän halua sinulle pahaa.
Ei vielä. Mutta myöhemmin.
Hän syntyi taistelijan sydän rinnassaan.
Ihan kuin emäntänsä.
Kuninkaan on kesytettävä uhat
varmistaakseen, että ne taistelevat hänen puolellaan.
Mitä toivot löytäväsi seuraavan suuren valloituksesi päätteeksi?
Vapauden. Ettei kukaan hallitse.
Vapauden valita oman polkuni.
Nyt olet valmis aloittamaan.
Kuten nyt huomaat,
kaikki elämässä liittyy harjoitukseemme.
Ja harjoituksemme liittyy kaikkeen.
Paperinpalan taitoksiin...
Henkäykseen keuhkoissasi...
Kun mieli on tyyni, voi ymmärtää opetukset.
Ei huono. Sinulla on vielä paljon opittavaa.
Ja kun uskallat elää oppien mukaisesti,
silloin sinusta tulee mestari.
Isä?
Voi ei.
Joko lähdet?
Koulutuksesi on vielä pahasti kesken.
Odin uhkailee maaseudulla minun nimissäni.
Hän etsii renkaita. Hänet on pysäytettävä.
Olemme vartijoita, emme taistelijoita.
Se taitaa olla meidän välisemme ero.
Ilman taistelua en ole mitään.
Jos valitset tämän polun, saat käydä sitä yksin.
Ei, isäni valitsi minulle polun kauan sitten.
Ja jos haluan vapauden valita omani, joudun kohtaamaan hänet.
Kanssasi tai yksin.
Perääntykää! Porttien taakse! Liikettä! Liikettä!
Hela?
Vaikuttava sotisopa.
Lohikäärmeen suomuista.
Sen voimalla voi voittaa mittaamattoman mystisen uhan.
Henkilökohtaisesti
kaipaan kyllä mekkoa.
Tyttökulta.
Kun katosin Heimdallilta, pelkäsimme pahinta.
Halaa minua, tytär. Olen tullut kaukaa kostamaan puolestasi.
Oletko?
Vai tulitko niiden rannerenkaiden vuoksi?
Ne renkaat eivät kuulu näihin sivistymättömiin käsiin.
Palaa rinnalleni, Hela,
ja saamme Midgardin suojelukseemme.
- En. - Etkö?
Rohkenetko uhmata minua?
Lähde täältä äläkä ikinä palaa.
Olen isäsi ja kuninkaasi. Sinä tottelet.
Sinulla oli valtaistuin, joten heitit pois miekkasi
unohtaen, että hän oli oma tyttäresi.
En ota enää osaa valloituksiisi.
Ehkä olet unohtanut.
Minä riistin sinulta kruunusi.
Ilman sitä et ole mitään.
Mutta en ole yksin.
Hänet on erotettava Gungnirista.
Kuka on Gungnir?
Tuo.
Mitä tämä on?
Eräs viisas nainen opetti, että pimeyttä ei voi torjua pimeydellä. Vain valolla.
Todistamme sen oikeaksi.
Olisi pitänyt pistää sinut telkien taakse, kun siihen oli tilaisuus!
Sääli. Luota aina vaistoosi. Opetit sen minulle itse.
Tuliveitset.
Isä kiltti, lopetetaan tämä vihanpito
lopullisesti.
Mistä lähtien tyttäreni jättää käyttämättä tilaisuuden surmata?
Sinä itse sen sanoit.
Kuolemasta ei saa päättää jumala,
jonka arvostus elämää kohtaan on vähäinen.
Lähetin sinut tänne oppimaan, kasvamaan.
Ja lopulta
päihitit hurjimmatkin odotukseni.
Sinä päihitit minut.
Valtaistuin on sinun, jos todella havittelet sitä.
Olet ansainnut sen.
Pääsen tuhoamaan valtakuntasi vain sieltä.
Se vie aikaa. Jopa ikuisuuksia.
Mutta kun olen valmis, Yhdeksän maailmaa ovat vapaat
ja kosmos pian sen jälkeen.
Mitä sinulle on tapahtunut, lapseni,
joka olit joskus pyövelini?
Annoin rauhalle mahdollisuuden.
Tuolla muinaisella taistelukentällä mies ja nainen,
kuolevainen ja jumalatar,
Kymmenen rengasta ja Asgardin armeija
solmivat liiton ja rakensivat valtakunnan.
Valtakunnan, joka kattaisi kosmoksen.
Se ei ollut valloittajien valtakunta,
vaan vapauttajien.
Vapauttajien, joiden sotaretki halki universumin
todistaisi, että synkimmätkin sydämet
voivat oppia tuntemaan rauhan.
PERUSTUU MARVEL-SARJAKUVIIN
Käännös: Tarja Forss