- Tack, Cap. - Vad har man annars nya vänner till?
- Snyggt! - Det lärde jag mig i Berlin.
Kolla här, då.
Var har du lärt dig det där?
Moskva. Jag hade en udda barndom.
Hur ser planen ut?
Hawkeye och Wasp håller koll uppåt.
Iron Man och Thor fortsätter kampen härnere.
- Och Widow, vi tar en flygtur. - Det låter bra.
Hej. Snygg hatt.
Du högt, jag lågt?
Eller så matar vi bara på slag.
Han har ett slagvänligt ansikte...
Tid.
Rum.
Verklighet.
Det är ingen linjär bana.
Det är ett prisma av ändlösa möjligheter...
...där ett beslut kan förgrenas ut i ett oändligt antal verkligheter...
...och skapa andra världar.
Jag är Väktaren.
Er vägvisare i denna myriad av nya verkligheter.
Följ med mig och fundera över frågan...
"Tänk om?"
Jag jobbar oftast inte med uppföljare.
Varför upprepa en berättelse när ett oändligt antal nya väntar?
Men inte alla universum har en kapten Peggy Carter.
Supersoldaten och hjälten från andra världskriget.
En kvinna som bokstavligen var före sin tid.
Men det finns bara en Peggy Carter som jag skulle kalla för min vän.
Hon som med Multiversums väktare räddade hela existensen.
Jag skickade hem dem till deras världar, till ögonblicket då de gav sig av.
Men för Peggys del... Hon trodde att hennes berättelse var över-
men den hade bara börjat.
- Hej, raring. Vill du ha skjuts? - Du kunde ju hänga med ut nån morgon.
Att springa i cirklar är inte min grej.
Fury har ett uppdrag åt oss. Se det som konditionsträning.
Ja, jösses...
Du behöver en hobby.
Jag har hittat det som piraterna sökte.
Var beredd på en chock, Peggy.
Jag lovar att det här knappast blir det konstigaste jag har stött på i dag.
Berömda sista ord...
HYDRA Stomper?
Ja, och det är nån i den.
Steve...?
Peg!
- Inte Steve, snarare Robo-Cop. - Robo-vadå?
Har du inte sett den? Då ska vi hyra den. Den är grym.
Steve...!
Vi måste härifrån.
- Du sa att Steve dog. - Det gjorde han.
- På uppdrag i Argentina. - Det gjorde han.
- 1953. - Det gjorde han.
Efter kriget satte Rogers och Barnes igång att förstöra alla HYDRA-baser på jorden.
Det sista uppdraget kostade Steve livet.
Mina blåmärken tvivlar.
Det har gått rykten sen 1960-talet om att HYDRA Stomper lever.
Sen 60-talet? Varför har inte jag informerats?
Av samma skäl som du inte har informerats om Storfot. Hör på, Carter.
Om ryktena är sanna ligger HYDRA Stomper bakom fruktansvärda terrordåd-
som har kostat dussintals S.H.I.E.L.D.-agenter livet. Mina vänner.
Nåt sånt skulle Steve aldrig göra.
- Jo, om Röda rummet styrde honom. - Vad menar du?
Det har ryktats att hennes gamla akademi hittade HYDRA Stomper.
- Varför sa du inget till mig? - Jag ville inte krossa ditt hjärta igen.
HYDRA Stomper var på fartyget av en anledning.
Teknikerna har avkodat radiotrafiken. Vi vet vart de ska.
Bra, jag leder insatsen
Ha sjukvårdarna redo. Vi vet inte hur länge Rogers har varit i dräkten.
Du kanske borde stå över den här gången.
Jag är Peggy Carter. Det är Steve Rogers vi pratar om.
Om bara en tiondel av ryktena är sanna är Stomper världens farligaste mördare.
- Jag har min sköld. - En sköld stoppar inte honom.
Den Steve Rogers som du älskade dog 1953.
Den där saken är ingen människa.
Vilket är HYDRA Stompers uppdrag?
Utrikesminister Barnes... Får jag kalla dig Bucky?
Nog måste du väl anse att biståndspaketet till Sokovia är generöst?
Men det omfattar inte sjukhus, skolor och vägar. Ordna det.
Jag vill inte se ett inbördeskrig bara för att vi inte gjorde rätt sak.
Ska bli.
Herr minister, ni måste i säkerhet.
- Vad händer? - Vi befarar ett attentatsförsök mot er.
Jag må vara gammal, men jag har spöat nazister och druckit med rymdvarelser.
Jag kan ta hand om mig själv.
Ner!
Få ut honom!
Sätt fart!
Sätt in stridsflyg.
Jag behöver dig därute, Natasha. Du har klartecken att skjuta.
Med dödlig kraft?
En internationell terrorist försöker mörda en amerikansk minister.
Jag litar på att du gör det rätta.
- Få upp ministern på taket! - Vem är det i dräkten?
Det är Steve, Bucky! Steve är i dräkten.
- Han lever. - Det förändrar saken.
Vad driver den? Inte tesserakten.
Nåt Howard kokade ihop efter kriget av plutonium och pomada, gissar jag.
Bra, då kan jag ta sönder den.
Kom igen! Sätt fart!
Akta! Undan!
Ner igen!
Men ge dig!
Ducka!
- Jag har objektet i kornet. - Nej, Widow!
Har jag klartecken att skjuta?
Ner, ministern! Jag ber er!
Nej! Steve hade varit dum nog att göra samma sak för mig.
Hej, Steve.
Jag har inte längre skottläge. Utrikesminister Barnes är i vägen.
Avbryt!
Det är jag. Det är Bucky.
Minns du mig?
Det här är inte du.
Nu tar vi ett glas, som förr.
Vad säger du, kompis?
Du och jag.
Carter! Bort därifrån!
Nej, han är min!
Steve!
Kom igen, Steve!
Vakna!
Jag har dig, Peg.
Widow...
Få in honom. Marken närmar sig snabbt.
Peg...
Peg!
- Vi är inne! - Kom igen, kom igen...
Lycka till, Carter.
Tack.
Vad ska jag säga, Peg?
Jag är svag för romantik.
Välkommen till St. Kilda i Skottland.
- Det har jag aldrig hört talas om. - Inte S.H.I.E.L.D. heller. Vi är säkra.
- Han har knappt åldrats. - Det är dräktens förtjänst.
Den bevarar inte bara hans fagra yttre, utan är det enda som håller honom vid liv.
Kan man inte ta av den?
Bara om det är för att lägga honom i en kista.
Dräkten startar om.
Vi får se vem som är vid spakarna när han vaknar.
- Vad är det där? - Whiskyn är slut.
Vid varje aktivering minskar Steves chans att överleva drastiskt.
- Så Röda rummet har använt honom sparsamt. - Rysk roulett med bioteknik är inte kul.
Za nasju druzjbu.
- På tal om teknik, kan vi...? - Nej.
- Om inte Stark, så Banner? - Nej.
Att dra ut och sätta i sladden funkar knappast. Vi behöver hjälp.
Nej, vi hinner inte låta dem leka galen vetenskapsman.
Efter i dag är alla stater på planeten ute efter Steve.
I bästa fall hamnar han i fängelse, nedfrusen i karbonit.
"Nedfrusen i karbonit"? Det är alltså så ni roar er på lördagarna...
- Vi beger oss till Röda rummet. - Va?
Jag är inte den som ger upp.
Det här är Röda rummets verk. Finns ett botemedel, så är det där.
Jag har undrat hur du får stridisarna att ta order från en kvinna. Nu vet jag.
Är du med eller inte, Widow?
Innan jag kom med i S.H.I.E.L.D. var jag fem dagar i en ungersk kloak-
där jag sökte upp och dödade Röda rummets ledare.
Säkert att han dog?
Jag högg honom i halspulsådern med en korkskruv, så det tror jag nog.
- Du borde skriva dina memoarer. - Eller en instruktionsbok.
Men det spelade ingen roll.
Röda rummet har levt vidare tack vare att dess hemvist är hemlig.
Ingen vet var det är, inte ens S.H.I.E.L.D. Jag beklagar.
Jag kan leda er dit.
- Steve? - Det är inte Steve, Peggy.
Det var länge sen, Peggy. Jag är skyldig dig en dejt.
Steve!
Inte långt kvar till Röda rummet.
- Var är vi? - Vid en sokovisk militärbas.
Fram till 90-talet var det träningsläger för KGB-spioner.
När Kreml tog sin hand från det, flyttade Röda rummet in.
KGB har byggt det som en amerikansk stad som hämtad ur en John Mellencamp-låt.
En rockmusiker.
Jo tack, Barton har gjort mig bekant med gubbrock.
Affärerna går strålande!
En härlig dag i vårt kvarter!
Baseboll och äppelpaj!
Känner ni? Det är doften av frihet.
Hej på dig, granne! Jag älskar Amerika.
Det känns som en skräckfilm, och vi har ändå mött en jättelik rymdbläckfisk.
Jag har meddelat Röda rummet att jag har maskinproblem och behöver transport.
- Vi har lite tid över. - För omväxlings skull.
Okej...
Jag letar upp ett lemonadstånd eller nåt.
Jag minns inte mycket. När jag var vaken var det dräkten som styrde.
Det var som att betrakta världen genom frostat glas.
Jag gick igenom en dörr-
och på ett andetag var kriget slut och framtiden var här.
- Hur är framtiden, tycker du? - Snabbare.
Bilar, datorer... Till och med nyheterna är snabba.
Och dansen?
Fortfarande långsam.
Ååh, en bebis!
Det där kunde du ha fått efter kriget. Fru, barn och hela villaidyllen.
Barnes fick det.
Det var han värd. Själv såg jag inte vitsen om det inte var med dig.
Jag jagade HYDRA i åratal. Då kunde jag låtsas att du inte var borta.
- Det var vanvett. - Nej, bara väldigt mänskligt.
Men nu är du här.
Äntligen.
Peggy!
Änkestyng. De svider.
En bebis!
De måste skämta.
Är nån sugen på äppelpaj?
Här kommer mjölkbudet!
Mjölkleverans!
Jag älskar att shoppa.
Är nån sugen på äppelpaj?
Jag bara älskar att shoppa!
Vilket väder!
- Du glömde nämna att robotarna är elaka. - Förlåt, minnet är lite suddigt.
- Trodde ryssar att Amerika var så här? - Vi hade ju ingen kabel-tv.
Steve! Nej!
- Är det där det ökända Röda rummet? - Ja. Hem, ljuva hem...
Jag tror jag ser mitt gamla rum.
Jag beklagar, Natasha.
Vi har gjort om ditt rum till gym.
Melina.
Avlägg rapport, soldat.
Uppdraget slutfört.
Vad har du gjort med honom?
Han är lyckligare så här. Ingen ånger, ingen saknad.
Bara jag och uppdraget.
Vad menade han med "uppdraget slutfört"? Barnes är fortfarande vid liv.
Natasha, då... Tror du verkligen att ni "startade om" honom?
Som barn var du aldrig dum nog att tro på fantasier.
Nu kan du säga "vad var det jag sa".
Sen. Jag vill inte gräla inför mamma.
- "Mamma"? - Typ.
Vi tar det sen.
Jag behövde lura iväg dig från Avengers och S.H.I.E.L.D.
Och nu är du min.
Så allt var en fälla? Skeppet och Steve... För att hitta mig?
Nu kanske jag säger det.
Kapten Margaret Carter, en stolthet för kvinnosläktet och vetenskapen.
Jag vet inte om jag ska kyssa dig, döda dig eller dissekera dig.
Jag gissar på alla tre.
Bra förslag!
Till och med i Ryssland drömmer flickor om att bli som kapten Carter.
Alla mina änkor har sett din film.
- Finns det en film? - En musikal.
Ni kan överlämna er och följa med frivilligt, eller...
Uppfriskande att möta en hjälte som lever upp till sitt rykte med råge.
Ta henne.
Hej, systrar. Hur är läget?
Okej.
Vi har visst några schismer att reda ut.
Steve! Det här är inte du.
Du är Steve Rogers!
Steve! Det här är inte du.
Vakna!
Det är jag, Steve. Peggy.
Du är skyldig mig en dejt.
Rak i ryggen, Ingrid.
Bra.
Slå hårdare!
Vänster knä, Agnesa. Hon gjorde illa det när hon cyklade omkull i trean.
Bra jobbat!
Jag vill inte slåss mot dig!
Det här är inte vi.
Jag har stridit färdigt, Steve.
Jag har stridit så länge, för att få slut på kriget-
och förtränga det jag har förlorat. Jag är trött.
Jag var stolt över dig.
Du var en mycket effektiv mordmaskin.
Men sen blev du avenger.
Förlåt om du blev besviken.
Steve... Jag vill vara med dig.
Även om det tar slut här. Det är dig jag vill ha.
Nej.
Nej, nej, nej...!
Jag klarar inte av att förlora dig igen, Steve.
Vänta.
Vänta, Steve! Nej!
Stanna!
- Nat! Är allt bra? - Nej...
- Vi måste härifrån! - Så klart.
Inte direkt ett lyckligt slut-
men hennes berättelse tar inte heller slut här.
Vet Stark att du snor hans bil?
Jag tänkte komma ut en sväng. Det är ändå fredagskväll.
Utan att säga hej då?
Steve är därute nånstans.
Jag vet att du inte tror att han kan räddas, men jag måste tro det.
Okej.
Då kör vi.
Jag är Väktaren.
Jag ser allt, jag iakttar allt, jag vet...
Vad händer nu?
- Natasha! - Peg!
Peggy! Peg! Var är du?
Det var en bra fråga.
Är det hon?
Hon som kan rädda vår drottning?
Mer än så. Hon kommer att rädda vår värld.
Det var den lediga kvällen...
Väktaren!
Översättning: Karl Hårding