Mersi, căpitane!
La ce sunt buni prietenii noi?
Frumos.
Un mic truc învățat la Berlin.
Fii atentă!
De unde ai luat mișcarea aia?
Aia? Știi tu, Moscova. Am avut o copilărie ciudată.
Deci, căpitane, care-i planul?
Hawkeye, Viespe, supravegheați cerul.
Omul de Fier, Thor, rămâneți să luptați aici jos.
Văduvă, să facem o plimbare!
Îmi place!
Hei!
Drăguță pălărie.
Tu îl iei de sus, eu de jos?
Sau am putea să-l lovim foarte tare.
Chiar are o față care merită pumni.
STUDIOURILE MARVEL PREZINTĂ
Timpul.
Spațiul.
Realitatea.
Sunt mai mult decât un fir întins.
Sunt o prismă de posibilități multiple,
unde o singură alegere se poate ramifica în realități infinite,
creând lumi alternative celor pe care le știm.
Eu sunt Observatorul.
Eu sunt ghidul vostru prin aceste vaste noi realități.
O PRODUCȚIE A STUDIOURILOR MARVEL
Urmați-mă și puneți-vă întrebarea...
ȘI DACĂ...?
„Și dacă?”
Nu fac continuări.
De obicei.
Ce sens are să revizitezi o poveste
când există nenumărate povești de spus?
Și totuși, nu orice univers o găzduiește pe Căpitanul Peggy Carter,
super-soldatul, eroina celui de Al Doilea Război Mondial,
o femeie care este efectiv înaintea timpului ei.
Dar există o singură Peggy Carter pe care aș numi-o prietenă.
Ea și Gardienii Multiversului au salvat întreaga suflare.
I-am dus pe eroi în lumile lor, exact în momentul din care plecaseră.
Peggy însă, ea credea că povestea ei s-a terminat,
când, de fapt, abia începea.
Bună, frumoaso! Te duc undeva?
Știi, ai putea veni cu mine într-o dimineață.
N-a fost niciodată genul meu să alerg în cerc.
În plus, Fury are o misiune pentru noi.
Încă un exercițiu cardio.
Frate!
Îți mai trebuie niște hobbyuri.
Am aflat ce căutau pirații.
Peggy, pregătește-te.
Îți promit, Nat,
ăsta nu va fi cel mai ciudat lucru cu care am de-a face azi.
Mai vedem noi.
Distrugătorul HYDRA?
Da.
Și e cineva înăuntru.
Steve?
Peg.
Nu e Steve. Mai degrabă RoboCop.
Robo ce?
Nu l-ai văzut? Închiriază-l. Un film bun.
Steve...
Peg, trebuie să plecăm.
- Mi-ai spus că Steve a murit. - Așa e.
- Într-o misiune în Argentina. - Așa e.
- În 1953! - Așa e.
După război, Rogers și Barnes și-au format o armată de doi
și au distrus toate bazele HYDRA de pe Pământ.
Până când, la ultima misiune, Steve a murit.
- Am vânătăi care susțin contrariul. - Au fost zvonuri
despre supraviețuirea Distrugătorului HYDRA, din anii '60.
Anii '60?
Eu de ce nu am fost informată?
Nu te-am informat nici despre Bigfoot.
Stai. Ce?
Uite, dacă poveștile sunt adevărate, Distrugătorul HYDRA e responsabil
pentru cele mai grave acte de terorism,
care au ucis zeci de agenți S.H.I.E.L.D.,
printre care prieteni de-ai mei.
Steve nu ar face niciodată asta.
Ar face dacă l-ar controla Camera Roșie.
Ce spui?
Se spunea că vechea ei casă a găsit și a găzduit Distrugătorul HYDRA.
Știai despre asta și nu mi-ai spus?
Nu avea sens să-ți zdrobesc inima de două ori.
Distrugătorul HYDRA se afla pe vas cu un motiv.
Tehnicul a decodificat transmisiunile navei.
Avem un indiciu despre următoare ei misiune.
Bine. Eu conduc atacul.
O echipă medicală să fie pregătită pentru Rogers.
Nu știm de când e în costumul ăla.
Ar fi mai bine pentru tine să nu intri în lupta asta.
Sunt Peggy Carter și vorbim despre Steve Rogers.
Și dacă doar o zecime din zvonuri sunt adevărate,
Distrugătorul tot e cel mai periculos ucigaș din lume.
Am un scut.
Un scut nu îl va opri.
Peg, Steve Rogers pe care l-ai iubit a murit în 1953.
Chestia aia nu e om.
Care e misiunea Distrugătorului HYDRA?
Dle secretar de stat Barnes... Bucky, dacă îmi permiteți.
Desigur înțelegeți că ajutorul sokovian este generos, dat fiind...
Dat fiind că nu acoperă spitalele, școlile sau drumurile noi?
Rezolvă.
Nu vreau o țară sfâșiată de război civil
pentru că nu am făcut ce trebuie.
Imediat, domnule.
Dle secretar, trebuie să vă mutăm într-un loc sigur.
Ce se întâmplă?
Credem că viața vă este pusă în pericol.
Poate că am îmbătrânit, băieți,
dar am caftit naziști și am stat la bere cu extratereștrii.
Mă descurc singur.
Jos!
Repede! Luați-l de aici!
Hai!
Vreau avioane în aer.
Natașa, am nevoie de tine acolo.
Ai undă verde să îl dobori.
Forță letală, domnule?
Chestia aia e un terorist internațional care încearcă să ucidă un oficial SUA.
Am încredere că vei face ce trebuie.
Haide! Duceți-l pe secretar pe acoperiș!
Cine e în costum?
Bucky, e Steve.
- Steve? - Steve e în costum.
- În viață. - Asta e altă mâncare de pește.
Ce îl alimentează? Nu e Tesseractul.
Ceva făcut de Howard după război. Probabil plutoniu combinat cu pomadă.
Bun. Asta înseamnă că îl pot distruge.
Haide! Să mergem! Mergeți!
Se apropie! Mișcați-vă! Hai!
La naiba! Jos!
Haide!
La naiba! Jos!
Domnule, am ținta în vizor. Armele încărcate.
Văduvă, nu!
Am permisiunea să trag?
Ce? Dle secretar! Jos! Vă rog, stați jos, domnule!
Nu.
Steve ar fi așa prost să facă la fel pentru mine.
Steve, hei!
Domnule, nu am vizibilitate.
Secretarul Barnes e în bătaia puștii.
Așteptați!
Haide, omule. Sunt eu. Sunt Bucky.
Îți amintești de mine?
Ăsta nu ești tu.
Hai să bem ceva. Ca pe vremuri.
Ce zici, amice?
Tu și cu mine.
Carter! La o parte! Dă-te!
Nu! E al meu.
Steve!
Revino-ți, Steve!
Steve, trezește-te!
Peg. Te-am prins.
Văduva.
Adu-l înăuntru. Pământul se apropie repede.
Peg?
Am intrat!
Haide!
Mult noroc, Carter!
Mulțumesc!
Ce pot să spun, Peg?
Nu rezist la o poveste frumoasă de iubire.
Bun-venit în Saint Kilda, Scoția.
- N-am auzit de ea. - Exact.
Nici S.H.I.E.L.D. Vom fi în siguranță aici.
Nu a îmbătrânit deloc.
Asta mulțumită costumului.
Chestia asta nu numai că îl menține arătos,
dar îl ține în viață.
Nu îl poți scoate?
Doar dacă vrei să îl bagi direct în sicriu.
Costumul se repornește.
Vom afla cine îl controlează când se trezește.
Ce e aia?
Nu mai avem scotch. Deci, știi tu.
Potrivit datelor,
cu fiecare reactivare, șansele lui de supraviețuire scad.
Nu e de mirare că a fost trimis rar de Camera Roșie.
Nu e distractivă ruleta rusească în biotehnică, nu?
- Apropo de tehnică, ce ar fi dacă... - Nu.
- Dacă nu Stark, atunci Banner? - Nu.
N-o să funcționeze să îl scoatem și să-l băgăm în priză.
- Trebuie ajutor. - Nu.
N-avem timp ca Banner și Stark să facă pe cercetătorul nebun.
După azi, toate guvernele de pe planetă îl vânează pe Steve.
În cel mai bun caz,
ajunge blocat în vreo închisoare, înghețat în carbon.
„Înghețat în carbon”?
Deci așa îți petreci serile de sâmbătă.
- Mergem la Camera Roșie. - Ce?
Nu m-am dat niciodată înapoi într-o luptă.
Camera Roșie a făcut asta.
Dacă există un antidot, e acolo.
Știi, mereu m-am întrebat
cum i-ai făcut pe soldații ăia să urmeze o femeie în război.
- Acum înțeleg. - Ești cu mine sau nu, Văduvă?
Înainte să intru în S.H.I.E.L.D.
am petrecut cinci zile într-o canalizare din Ungaria
urmărind și ucigând capul Camerei Roșii.
Ești sigură că l-ai ucis?
L-am înjunghiat în carotidă cu un tirbușon.
Deci da, cred că l-am ucis.
- Ar trebui să-ți scrii memoriile. - Sau un manual.
Dar, până la urmă, nu a însemnat nimic.
Camera Roșie a supraviețuit pentru că localizarea ei e secretă.
Nimeni n-o poate găsi. Nici măcar S.H.I.E.L.D.
Îmi pare rău.
Vă pot duce eu.
- Steve. - Peggy, ăla nu e Steve.
A trecut ceva timp, Peggy. Îți datorez întâlnirea aia.
Steve.
Suntem aproape de Camera Roșie.
Unde suntem?
La o bază militară sokoviană.
Până în anii '90 a fost tabără de antrenament pentru spionii KGB.
Când Kremlinul a abandonat-o, a venit aici Camera Roșie.
KGB-ul a construit-o
să arate ca un oraș american dintr-un cântec al lui John Mellencamp.
- E un muzician rock'n'roll. - Știu.
Barton m-a inițiat în rockul vechi.
Afacerile înfloresc! Nu știai?
Este o zi minunată în cartier.
Baseball și plăcintă cu mere.
Simți mirosul? E mirosul libertății.
Bună, vecine! Ador America!
Parcă sunt într-un film de groază.
Și odată am luptat cu o caracatiță uriașă.
Am dat semnal Camerei Roșii.
Le-am spus că am probleme tehnice, să trimită transport.
Avem puțin timp.
Asta e o premieră.
Bine.
O să caut un stand de limonadă sau ceva.
Nu îmi amintesc mare lucru.
Când eram treaz, costumul mă controla.
Parcă priveam lumea prin sticlă afumată.
Am trecut printr-o ușă.
Dintr-o dată războiul se sfârșise și eram în viitor.
Și cum ți se pare viitorul?
În două cuvinte, mai rapid.
Mașinile. Computerele. Chiar și știrile circulă mai repede.
Și dansurile?
Încă lente.
E un copil!
Puteai avea asta, după război.
O soție, copii, tot pachetul ideal.
Barnes așa a făcut.
- Bravo lui. - Steve...
Nu mi s-a părut că are sens, dacă nu era cu tine.
Am petrecut ani luptând cu HYDRA.
Cât timp eram în misiune mă puteam preface că nu ai plecat.
- Ce nebunie! - Nu, nu e nebunie.
E foarte uman, de fapt.
Dar acum ești aici.
În sfârșit.
Peggy!
Mușcătură de Văduvă. Doare.
E un copil!
Nu pot să cred!
Cine vrea plăcintă cu mere?
Livrare specială de lapte!
Livrare specială!
Ador cumpărăturile.
Cine vrea plăcintă cu mere?
Ador cumpărăturile.
Minunată vreme!
Poftiți laptele! Livrare specială de lapte!
Ador cumpărăturile.
Livrare specială!
Ai uitat să precizezi că roboții nu sunt prea drăguți.
Scuze. Memoria mi-e puțin încețoșată.
Rusia credea că așa e America?
Nu aveam TV prin cablu aici, deci...
Steve, nu!
- Aia e celebra Cameră Roșie? - Da. Casă dulce casă.
Cred că-mi văd dormitorul de aici.
Îmi pare rău, Natașa.
Ți-am transformat dormitorul în sală de sport.
Melina.
Raportează, soldat.
Misiune îndeplinită, doamnă.
Ce i-ai făcut?
E mai fericit așa.
Fără regrete. Fără pierderi.
Doar eu și misiunea lui.
Ce a vrut sa spună prin „misiune îndeplinită”?
Barnes încă e în viață.
Natașa, deci crezi că l-ai „repornit”?
Ce ciudat!
Nu te credeam un copil așa naiv să crezi în povești.
Bine, poți să zici „Ți-am spus eu”.
Mai târziu. Nu vreau să mă cert în fața mamei.
- Mamă? - Aproape.
Clarificăm mai târziu, bine?
Trebuia să te atrag departe de Răzbunători și de S.H.I.E.L.D.
Și acum ești a mea.
Asta a fost o capcană?
Nava, Steve, ca să mă găsești pe mine?
Bun, acum poate o să spun.
Tu ești Căpitanul Margaret Carter, esența feminității și a științei.
Nu știu dacă să te sărut, să te omor sau să te disec.
Să ghicesc. Poate toate trei?
Da. Bun plan.
Chiar și în Rusia, fetițele visează să fie Căpitanul Carter când se fac mari.
Toate văduvele mele ți-au văzut filmul.
A fost un film?
Era un musical.
Vă puteți preda și să veniți de bunăvoie sau...
E foarte plăcut să cunoști un erou care își depășește reputația.
Prinde-o!
Bună, surori!
Ce mai faceți, fetelor?
Bine.
Văd că mai avem câte ceva de reglat.
Steve, ăsta nu ești tu.
Tu ești Steve Rogers.
Steve, ăsta nu ești tu.
Trezește-te!
Sunt eu, Steve. Sunt Peggy.
Îmi datorezi o întâlnire.
Ingrid, îndreaptă spatele!
Bun.
Mai tare! Lovește-o mai tare!
Agnesa, țintește în genunchiul stâng.
S-a lovit într-un accident cu bicicleta, într-a treia.
Da, bună treabă!
Nu vreau să ne luptăm.
Ăștia nu suntem noi.
Nu mai lupt, Steve.
Mă lupt de atâta timp. Să opresc războiul.
Să uit ce am pierdut. Am obosit.
Eram mândră de tine.
Erai o mașinărie foarte bună de ucis.
Dar apoi ai devenit o Răzbunătoare.
Îmi pare rău că te-am dezamăgit.
Steve, vreau să fiu cu tine.
Chiar dacă ăsta e sfârșitul.
Te vreau pe tine.
Nu.
Nu!
Steve, nu te pot pierde din nou.
Stai!
Stai! Nu! Steve. Nu!
Stai!
Nat! Ești bine?
Nu.
- Trebuie să fugim. - Sigur că trebuie.
Nu e chiar un final fericit,
dar, pe de altă parte, ăsta nu e finalul poveștii ei.
Stark știe că îi furi mașina?
Mă gândeam să ies în oraș. E totuși vineri seară.
Fără să-ți iei rămas-bun?
Steve e acolo, undeva.
Și știu că nu crezi că poate fi salvat, dar eu cred.
Trebuie să cred.
Bine.
Să mergem.
Eu sunt Observatorul.
Văd tot, observ tot, știu...
Ce naiba e asta?
- Hei! Natașa! - Peg!
Peggy? Peg!
Unde ești?
Bună întrebare.
Asta e ea?
Cea care ne poate salva regina?
Mai mult.
Ne va salva lumea.
S-a zis cu seara mea liberă.
Observatorule!
INSPIRAT DUPĂ BENZILE DESENATE MARVEL
Subtitrarea: Alexandra Ionita