Sarei i-a luat mult să-l uite pe Pepe,
dar era o femeie foarte puternică.
Am văzut-o pe Sara tristă doar când a murit Pepe.
Când a murit el, zâmbetul aproape că i-a dispărut de pe faţă.
Ochii Sarei nu mai erau la fel, chiar dacă nu vărsa lacrimi.
Am observat o schimbare clară înainte şi după moartea tatălui meu.
Tatăl meu era liantul care ne unea.
Familia, mama, noi...
Viaţa mea s-ar fi schimbat mult dacă aş fi rămas în Mallorca.
Eram foarte supărat pe mama.
"De ce mă separaţi de insulă ?"
A avut curajul să meargă la Madrid şi să spună
că nu mai poate sta acolo. S-a mutat într-un alt loc,
unde nu se simţea pe deplin confortabil să aibă grijă de copii.
Acum mă pun în locul mamei şi spun: "Bravo !"
N-a fost uşor să ne părăsim viaţa din Mallorca şi vila din Na Burguesa.
A trebuit să muncească şi să fie Super Sara.
A reuşit, fiindcă era o actriţă extraordinară.
O actriţă desăvârşită.
Hai să începem ! Linişte pe platou, filmăm. Sunteţi gata ?
-A renăscut din propria cenuşă ? -Da...
Era foarte puternică. Super Sara, o adevărată superfemeie.
"Mă caută de câteva zile.
Nu mă pot găsi. Puterile mele i-au împiedicat.
Sunt o mutantă. Sunt Super Sara.
Sunt persecutată şi calomniată fără motiv.
Pentru că eu sunt cea care ţine frâiele."
A făcut totul Ca să răsfeţe lumea
Dar sentimentul trezit a fost ura
Invidie pură, a fost neînţeleasă Ce viaţă
Ea era cea care Punea la cale ţara
Fiindcă ea a fost şi va rămâne Super Sara
Pentru că ea a fost şi va rămâne
Super Sara
PARTEA A TREIA CE NAIBA E ASTA ?
Sara Montiel.
Anii '90 au fost destul de complicaţi pentru toate colegele Sarei,
inclusiv pentru ea, deoarece muzica şi filmele,
tot ce se făcea în acea perioadă, era foarte diferit faţă de înainte.
Ce-a fost a fost.
Tot ce avem este prezentul.
Această idee a divertismentului şi a sistemului de vedete,
că întotdeauna trebuie să faci ceva, Sara o avea deja.
Sara !
Super Sara !
Am descoperit că poliţia
Mă caută de câteva zile
Şi nu mă pot găsi. Puterile mele i-au împiedicat
Pentru că eu, Eu sunt cea care trage sforile
Eu sunt
Super Sara
Sunt un mare fan al perioadei pop a Sarei,
care a început cu albumul Purísimo Sara .
Am noroc să colaborez cu nişte tineri compozitori minunaţi.
Se adaptează la vremurile noi, reinventându-se.
Ea şi-a reinventat repertoriul, inspirându-se de la tinerii moderni.
Acest album are cântece scrise de Sabina...
Compozitori precum José María Cano de la Mecano...
-...de Canut. -Carlos Berlanga, un om talentat.
Albumul spunea: "Voi sunteţi moderni, dar eu sunt şi mai şi."
Am dansat pe "Macho", de pe Purísimo Sara .
Când m-a sunat coregraful, i-am spus:
"Nu cred ! Să lucrez cu Sara ?"
Vorbim despre perioada de acum şapte ani, când Sara era o divă pop.
A fost o Madonna a scenei spaniole.
Am o poveste amuzantă.
Coregraful a pregătit un număr cu toţi dansatorii în jurul ei.
Era un şezlong.
La un moment dat, trebuia să ne apropiem de ea, dansând.
M-am gândit că trebuie să-i arătăm respect.
Ea ne-a oprit şi a zis: "Nu ! Eu sunt Sara, atingeţi-mă !"
A ridicat piciorul, şi ne-am întrebat cine i-l va atinge primul.
Absolut fabulos.
Întotdeauna a fost curajoasă.
Contemporanii ei ar fi putut avea rezerve,
dar Sara îşi asuma riscul.
Mamă, de ce nu cânţi genul bacalao ?
Mi-am zis că am trei melodii inspirate,
-...dar chiar bacalao... -Tehnospaniol.
Sara, dansând pe bacalao... Pe bune !
Aşa ! Mişcă-te !
Aplauze ! Da, domnule.
Acesta este ritmul momentului.
De ce să privim înapoi ? Suntem în prezent.
Artiştii buni sunt cei inovatori.
Desigur.
Eşti o femeie clasică, ţii pasul cu vremurile.
Acea idee a vedetelor,
cum că întotdeauna trebuie să faci ceva
pentru că îţi place, Sara o avea.
Acest lucru reflectă inteligenţa ei remarcabilă.
Ea a văzut asta, când alţii nu au văzut.
Aş spune că este una dintre puţinele care, de-a lungul timpului,
a purtat peruci extrem de extravagante.
Evident, unghiile ei erau foarte lungi.
Mă dau cu ojă pentru că sunt modernă.
Dă tonul în materie de manichiură. Am învăţat de la bunica şi de la ea.
Merg mai mereu la New York, la Londra
şi observ că unghiile colorate sunt la modă.
Avea unghiile verzi sau îşi punea strasuri pe ele.
Apoi au venit Rosalía şi o serie de cântăreţi internaţionali.
-Am strasuri pe ele. -Da ? Lasă-mă să văd.
Strasuri mărunte.
Ea făcea tot ce voia. "Ce am chef să fac astăzi ?"
Aş vrea să îmi pun chestia asta turcoaz aici
şi să acopăr zona asta cu cel mai extravagant sclipici,
ca să-i pot impresiona pe toţi şi mai mult.
Tot ce este la modă în materie de machiaj astăzi,
conturul, mărirea ochilor, tuşul, ochii de pisică...
Sara Montiel făcea asta încă din anii '60.
E un stil care nu se demodează.
Kim Kardashian sau Monica Bellucci ar putea să-l poarte.
Ştii ce îţi place şi cum vrei să arăţi.
Sara a ştiut întotdeauna exact cum dorea să arate.
De-asta insista să fie folosit faimosul ciorap în interviuri.
-Eşti tu ? -Desigur.
M-aţi speriat amândoi.
Tu tot timpul foloseşti trucul cu ciorapul...
Desigur, faimosul ciorap.
Nu se poartă aşa.
Ciorapul se pune pe cameră. Maschează ridurile.
Ea a mers cu ciorapul pe platou timp de 40 de ani şi noi râdeam.
Ea a fost pioniera filtrelor.
Noi, dansatorii, eram cu 15 ani mai tineri.
Arătam ca nişte bebeluşi.
E versiunea preistorică a FaceApp.
Este AI, fiindcă ea era "adevărata icoană".
Era foarte inteligentă.
În emisiunea lui Schwartz şi a Anei Siñeriz,
a apărut cu un ciorap pe cap, ca un hoţ.
Ciorapul e foarte important pentru că îmi ascunde ridurile.
Oamenii nu-şi pot imagina ce simţ al umorului avea.
Sara râdea mereu de ea însăşi.
Arată grozav, mulţumită intervenţiei estetice recente.
Cu toată pielea tăiată, am făcut nişte portofele din piele.
Ăsta e simţul umorului Sarei.
Şi-a parodiat operaţia cu multă inteligenţă.
Pe atunci, toată lumea se gândea la chirurgia plastică.
Era o rebelă chiar şi în privinţa asta.
E atât de importantă, încât face haz de ea însăşi.
Dacă vreţi să obţineţi o frumuseţe asemănătoare, nu identică...
Puneţi ciorapul.
Puneţi un ciorap pe cameră şi veţi vedea.
-Mulţumesc, Sara Montiel. -Mulţumesc şi eu.
Sara Montiel a fost o sursă bogată de material pentru presă.
Mai ales în era televiziunii.
I-a venit ideea ca ea să fie spectacolul.
Am văzut cum a fost salvată Sara dintr-un incendiu.
E meritul lor.
Totul era plin de fum.
Am văzut-o pe Sara Montiel cântând într-o închisoare.
În 1995, la 67 de ani, a pozat iar pentru revista Interviú .
Era deja o doamnă, cum se spune în SUA, de o vârstă înaintată,
care nu purta sutien, care avea decolteuri adânci
şi care, la remarci, răspundea: "Arăt fantastic."
De ce să te schimbi dacă eşti mulţumit ?
"Port câte paiete şi machiaj vreau
şi mă duc oriunde am chef."
Nu s-a gândit niciodată la vârsta pe care o avea.
Fusese deja criticată.
Am trecut şi eu prin asta.
"Este prea bătrână pentru Interviú."
"De ce naiba adoptă copii şi participă la aceste emisiuni ?"
Multe femei cunoscute pentru frumuseţea lor
şi pentru statutul de legende erotice nu-s iertate că îmbătrânesc.
Femeile în vârstă sunt uneori aspru judecate de ochii publicului.
Uită-te la coafura ta, e groaznică.
Freddy Krueger însuşi se înfioară când vede unghiile Sarei.
E supărată, dar eu n-aş lăsa-o pe mama să iasă aşa.
Este foarte dureros să vezi un artist hărţuit
sau tratat urât. Artist fiind, chiar doare.
Sara a ieşit în public fără machiaj. Nu vă speriaţi.
Să porţi haine transparente când eşti gras
nu e o idee bună, arată groaznic.
Au fost nemiloşi. Sara nu a fost lăsată să îmbătrânească.
Mai mult, a fost pedepsită pentru că nu avea o siluetă perfectă,
pentru că nu avea un chip fără riduri.
Chiar nu-ţi dai seama că fanii tăi nu te mai văd ca înainte ?
"Îmbătrânirea cu demnitate", o expresie dezgustătoare,
implică faptul că persoana trebuie să îmbătrânească aşa cum vrei tu.
Fără vopsea de păr, fără chirurgie estetică, fără bluze transparente.
Port bluze transparente de 30 de ani.
Acesta a fost încă un exemplu de ignoranţă şovină masculină.
Multă batjocură.
Asculţi din nou emisiunile vremii
şi te întrebi cum poate un prezentator să vorbească aşa.
Ar trebui să se încuie în casă,
nu să meargă în cluburi de noapte arătând ridicol.
"Cum mai poate purta acele rochii ?"
"Va reuşi Sara Montiel să urce pe scenă ? A luat 20 kg în greutate."
Este puţin mai plinuţă.
Îi laşi să-ţi spună aşa ?
Îmbătrânirea cu demnitate cerută vedetelor feminine
nu e altceva decât o altă închisoare impusă femeilor.
Ce-a făcut Sara ?
A continuat să apară în emisiuni de televiziune
unde adesea nu râdeau cu ea, ci de ea.
Dar ea a ştiut întotdeauna cum să se descurce cu delicateţe.
Voi, cei din presă, sunteţi aşa de...
-Cum ? -Divini.
Sara s-a răzvrătit pentru că nu s-a ascuns niciodată.
Avea o etică a muncii: "Acum se face treaba asta,
la televizor, cu acest limbaj." Asta făcea.
O stea ? Eu sunt o stea.
După o viaţă plină de pasiune, ajunsese într-o perioadă monotonă.
Îi plăceau revistele. Într-o zi răsfoia revista Hola
şi a văzut-o pe Joan Collins pe copertă...
...alături de un om de afaceri cu 35 de ani mai tânăr. Super.
Multe vedete au făcut asta. Liza, Elizabeth Taylor...
Elizabeth Taylor cunoaşte un muncitor în construcţii la dezintoxicare
şi îl transformă în unul dintre soţii ei.
Se căsătoreau cu cineva
apărut pe neaşteptate în viaţa lor şi era surprinzător.
Ea a înmagazinat tot ce se întâmpla în lume,
a creat un cocktail foarte bun şi a spus: "Următoarea voi fi eu."
Bună, Sara ! După cum poţi vedea, am dat peste Cari aici.
Este un vis pe care nu-l vedeam împlinit.
Să întâlneşti oameni care te ştiu personal...
Părinţii mei mă duceau să văd filmele tale
şi eram foarte impresionat
de acea frumuseţe imensă pe marele ecran.
De atunci, idolul meu a fost mereu Sara Montiel.
Mi-a spus că a întâlnit pe cineva online.
A spus: "Pedro, sunt îndrăgostită." Nu mi-a venit să cred.
Cui i-ai dedica ultimul tău cuplet ?
I l-aş dedica bărbatului pe care l-am cunoscut pe internet.
Nu spune !
Sara a fost pionieră pe Tinder.
-Pasiune pe internet. -Da, trebuie să fii mereu la curent.
Dar e foarte tânăr.
Tony era un mare admirator.
Era un cinefil, un adevărat fan în toate sensurile cuvântului.
Mi-a spus că are un iubit...
...un cubanez minunat, mult mai tânăr decât ea,
dar care avea grijă de ea şi care o va însoţi toată viaţa.
Cred că povestea cu Tony Hernández a fost adevărată.
Preda cursuri de film la Universitatea din Havana,
şi îi admira cariera.
Cui nu-i place să se simtă cunoscut ? Aşa s-au cuplat.
Arată-mi trabucul cubanez.
Sara se simţea singură şi, când Tony i-a acordat atenţie,
şi-a agăţat imediat toate speranţele de el.
Foarte bine.
Noi toţi, prietenii ei, am fost alături de ea.
Am înţeles perfect relaţia lor.
Copiii ei crescuseră.
Ea a spus: "Voi avea companie şi voi fi fericită."
Mi-a spus în felul acesta:
"Nu vreau să fiu singură. Mă simt singură.
Acest om mă adoră, mă respectă şi e pasionat de filme."
Sara s-a simţit înţeleasă. Acest bărbat îi cunoştea trecutul.
Şi, mai presus de toate, se simţea însoţită.
Pa !
Zeus şi Thais se temeau că relaţia cu Tony Hernández
va afecta imaginea mamei lor.
Copiii mei au un viitor, dar eu, nu. Eu am prezentul.
Nevoile le erau satisfăcute. Dragostea pentru idolul tău
şi persoana care vrea iubire
pentru că îi lipseşte, şi care trebuie să vină de la un bărbat.
Am de gând să trăiesc prezentul din plin.
Ştiţi ce înseamnă "la maximum" ? Până la extrem.
S-ar putea să nu-ţi fie de folos,
dacă persoana nu te iubeşte, chiar dacă tu crezi asta...
Poate că trebuie să dai cu capul de pragul de sus.
Mi s-a întâmplat. Mama mi-a zis să am grijă,
eu i-am zis că merge, dar era rău.
Când copiii au spus că trebuie să aleagă şi au plecat de acasă,
pot să vă asigur că a suferit mult.
Copiii nu au acceptat relaţia, iar ea a suferit foarte mult.
Îmi amintesc stresul pe care l-a simţit când copiii ei au plecat.
S-a simţit rău, a fost disperată.
Înţeleg perfect punctul de vedere al copiilor ei.
Aş fi plecat şi eu.
Thais a spus că nu se simte în largul ei cu relaţia.
Sunt văduvă de 10 ani
şi nu trebuie să dau socoteală nimănui,
nici măcar copiilor mei. Dacă mă mărit sau nu
sau dacă mă mărit cu un crocodil ori cu un catâr, nu-mi pasă.
Ea a spus: "Ce s-ar întâmpla dacă m-aş mărita ?"
"Trebuie să publici vestea în Hola
şi să o vinzi pe o avere."
Mi-a spus să nu spun nimănui, altfel voi pierde exclusivitatea.
O exclusivitate foarte bună.
Sara avea totul aranjat cu revista Hola, dar planul a picat
când judecătorul care trebuia să-i căsătorească s-a răzgândit.
Se duc la judecătoria din Majadahonda.
Ei cred că nimeni nu ştie. Doi martori merg cu ei.
Ce se întâmplă ? Ştirea e dată într-o emisiune TV.
Sara Montiel şi Tony Hernández au venit să se căsătorească.
Vom confirma asta în curând.
Toată presa a venit la tribunal.
Erau şi spectatori, fanii Sarei...
Ies pe rând. Sara iese prima.
Sara, ce mai faci ?
-Tocmai te-ai căsătorit, nu ? -Nici vorbă. Ce naiba e asta ?
Sara a creat prima memă a secolului.
-"Ce se întâmplă ?" -"Ce naiba e asta ?"
"Ce naiba e asta ?"
Suntem aici să rezolvăm actele, să ne căsătorim mâine sau luni.
Aici, atât moartea, cât şi căsătoria sunt imposibile.
Ai nevoie de o tonă de hârtii.
Când am ieşit, s-a dezlănţuit iadul.
Tony a ieşit după câteva minute.
Îşi schimbaseră hainele, căci ştiau că venise presa.
Scuzaţi-mă. Tony, doar un moment.
Am venit să iau un document care a sosit din Cuba.
Turnurile Gemene marchează începutul secolului. A urmat nunta ei.
-Să trăiască mirii ! -Trăiască !
E atât de isteaţă ! A obţinut exclusivitatea.
E foarte ingenios. E o vedetă.
Inventaţi lucruri...
-Felicitări pentru căsătorie. -Dar noi nu ne-am căsătorit !
Povestea asta ar deveni un film grozav.
Machieza ascunsă în portbagaj,
părul roşcat, întins, păcălind toată Spania...
-Mulţumesc mult, Sara. -Mulţumesc, Sara.
-Desigur că s-a căsătorit. -Să trăiască mirii !
A insistat să fiu cavaler de onoare, dar nu am fost încântat de căsătorie.
Prin puterea conferită mie de Constituţie
şi de articolul 51, alineatul unu din Codul civil,
îi declar pe Antonio Noel şi pe María Antonia căsătoriţi.
Puneţi-vă verighetele...
Mi-a zis că îi sunt ca un frate şi că nu vin rudele.
"Toată lumea e împotriva mea, chiar şi copiii."
Se simţea singură. "Te rog, vino."
A ieşit bine fotografia asta, o vom repeta.
Asta ar fi cea mai bună.
Asta a ieşit bine.
EXCLUSIV: NUNTA SAREI MONTIEL ŞI A LUI TONY HERNÁNDEZ
De ce are nevoie Sara Montiel de 20 de milioane de pesete ?
Nici de 20, nici de 40.
Nu ai nevoie, Sara, nu ai vândut nimic în viaţa ta.
Nu cred că soţul tău are nevoie, fiind cu tine.
Deci suntem vulturi. Ce mâncăm ?
De ce ne hrăniţi ?
Exclusivitatea nunţii cu Tony Hernandez i-a dăunat mult.
Nu e frumos să minţi publicul cum aţi făcut voi.
-Am o otravă divină. -Da.
Cred că toată situaţia i-a fost defavorabilă Sarei.
Dincolo de simţul umorului,
s-a simţit o lipsă de sinceritate.
Nu e vina ei, ci a presei.
Au încercat să îi strice imaginea, să o ridiculizeze.
Nu au înţeles că Sara voia să fie în centrul atenţiei.
Mincinoaso !
-Întrebări... -Degeţelul ăla...
A fost un declic.
Totul s-a schimbat. Sara a devenit, din păcate,
o caricatură a ceea ce fusese timp de mulţi ani.
Publicul a huiduit-o pe Sara.
-Nu, mă scuzaţi. -Sara, am fost pe platou.
-Niciodată ! -Ai ajuns...
Am fost cu toţii foarte nedrepţi faţă de Sara. Mă includ şi pe mine.
Ne-am hrănit cu toţii datorită acestei femei. Noi toţi.
Regizorii, angajaţii TV, revistele...
A apărut în atâtea emisiuni TV şi reviste dezbătând relaţia,
încât Sara a devenit un personaj complet banal.
De ce să rămână acasă în ultimii ani din viaţa ei
şi să împiedice noile generaţii să o vadă ?
Toţi ceilalţi au profitat de presă.
Deodată, în cel mai disperat moment al teribilului act trei,
un înger coboară din cer, adică MTV, şi o salvează.
Minunat !
"Minunat."
"Voi face o reclamă globală cu MTV.
Au vrut-o pe Madonna, dar s-au ales cu mine."
Spui: "Mulţumesc universului că cineva m-a înţeles."
Sara Montiel a fost imaginea European Music Awards.
Nici Jennifer Lopez, nici Madonna.
E grozav că o televiziune ca MTV a decis să o aleagă pe Sara
pentru a apărea în acel videoclip.
A stârnit agitaţie în Spania
pentru că noi suntem mereu invidioşi.
Criticăm şi ridiculizăm creatorii de tendinţe.
Oricine poate spune "minunat", dar Sara o spune cu atâta măiestrie.
Minunat.
Ai acţionat bine ca mamă în acest caz ?
-Sigur, mereu. -Fiica ta are probleme.
Copiii tăi nu te-au rugat niciodată să nu te faci de râs ?
Marea decizie a Sarei a fost să îşi pună copiii pe primul loc.
Nu putea trăi cu ideea că nu-i vorbesc copiii.
A realizat că mariajul ei era absurd şi că nu putea continua.
I-am spus că vreau să-mi recuperez copiii,
fiindcă Tony nu şi-a îndeplinit rolul de soţ faţă de mine.
Nu a vrut să locuiască aici, la Madrid.
I-am spus că trebuie să ne despărţim pentru că nu puteam trăi aşa.
Mă simţeam singură, fără copii, fără el şi fără nimeni.
Dragostea ei de mamă a prevalat asupra dragostei ei ca femeie.
În tinereţe, într-un grup,
la maturitate, în cuplu, şi la bătrâneţe, singur.
Cu sau fără copii. De ce ? Viaţa te împinge într-un colţ.
Acasă, eşti doar tu.
Singurătatea poate fi bună sau rea dacă o alegi sau nu.
Această femeie a trecut prin multe încercări.
Oamenii sunt adesea blocaţi în parodia personajului,
pe vremea când era la TV.
Publicul LGBT nu a uitat niciodată că a fost o mare vedetă
şi că a plecat în SUA şi a cucerit lumea.
Saritísima este prima icoană LGBTI din Spania. Prima.
Din păcate, comunitatea LGBT+ a trecut prin vremuri grele.
Am empatizat cu suferinţa personajului.
Ea a adus acel strop de fantezie, strălucire şi paiete.
Comunităţii LGBT i-a plăcut. Uită-te la mine !
Bărbaţii gay nu-s atraşi de dive pentru că vor să fie ca ele,
ci pentru că văd în ele o reflecţie a unei lumi fantastice,
a acelei lumi a fericirii care ne e adesea refuzată.
Am văzut-o pe Sara Montiel mergând în baruri gay şi spunând:
"Hai să-mi văd micile zâne. Au nevoie de mine."
În Germania m-au ales
naşa lor, regina gay-ilor germani.
Să fii imitată de gay e cel mai bun lucru posibil.
Când publicul LGBT te adoptă, devin cei mai loiali fani.
Ei erau loiali pentru că şi ea le era loială.
Mă admiră. Sunt prietenă atât cu băieţii, cât şi cu fetele.
Sara era puţin excentrică.
Era o femeie liberă, sexy, îmbrăcată diferit.
Exact cum imaginea lui Isus Hristos susţine creştinismul,
ai nevoie de Sara pentru cultura populară.
Am dăruit câteva rochii superbe
şi aştept nişte prieteni, artişti de drag, să...
Arta drag şi travestiul clasic au fost inspirate de Sara.
Unii travestiţi şi-au făcut un trai imitând-o pe Sara Montiel.
Spectacolul lor o imita, o recrea pe Sara Montiel.
În rolul Sarei, o avem pe Carla Vanoni...
Dar care dintre ele este adevărata Sara ?
...Margot...
Boro şi Nino sunt artişti de drag foarte buni.
Ei îi plăcea să fie imitată.
Îmi amintesc de Sandra Montiel. Am lucrat cel mai mult cu ea.
Ea a fost mult mai teatrală.
Era o Sara exagerată.
Se îmbracă la fel, se machiază la fel,
chiar mai bine ca mine.
Ea însăşi e o regină a travestiţilor.
Machiajul Sarei, pomeţii Sarei, expresia Sarei.
Nu te uita direct în cameră ci un pic în lateral, înclină capul,
şi eşti gata, dragă.
Comunitatea LGBT are nevoie de astfel de modele.
Te inspiră să spui: "Îmi voi trăi viaţa aşa cum vreau."
Ea ştia că există un public
şi o nevoie pentru acest tip de fantezie absolută.
O văd pe Sara şi sunt fericită. Mă distrez de minune.
Îi datorăm multe ore de fericire.
Mi-a plăcut ce a făcut cu Alaska. Parcă ar fi spus: "Sunt eternă."
Absolut
Refuz să te mai ascult Chiar şi o secundă
Aparent
A fost din pur egoism.
O admirăm, face parte din universul nostru.
Sara nu are nevoie să-i sărim în apărare.
A fost o adevărată plăcere să lucrăm cu Sara.
Două dive se bat şi se trag de păr.
Au ştiut ce ne doream şi ne-au oferit-o.
Muza perfectă din toate timpurile a fost Sara Montiel.
Sara a trecut de la tot ce era la a deveni o figură pop.
În universul pop sunt puţine figuri marcante în Spania,
iar Sara Montiel e una dintre ele.
Eşti cea mai bună, Sara.
Şi, în plus,
ai reuşit să îţi păstrezi sau chiar să îţi îmbunătăţeşti simţul umorului.
Asta te face şi mai grozavă.
Eşti atât de mare încât trebuie să părăsim Spania ca să-ţi facem loc.
Paco, nu-mi întoarce spatele. Ce s-a întâmplat ?
Ghemuieşte-te, Paco. Paco, ghemuieşte-te !
-Ce ? -Îngenunchează. Aşa.
Salut, Paco !
Managerul companiilor Sarei Montiel este judecat astăzi,
acuzat de deturnare de fonduri.
Cer o pedeapsă de şase ani de închisoare
şi o despăgubire estimată la peste 500.000 de euro.
Toţi credeau că Tony profită de Sara.
Dar nimeni nu ştia că persoana care îi va face rău Sarei
era cineva din cercul ei apropiat.
Copiii erau prezenţi. Totul s-a petrecut...
Când Pepe s-a dus, toate au dispărut cu el.
Reprezentarea, spiritul de afaceri, consilierea.
Tatăl meu unea totul. Mama mea se pricepea la multe lucruri.
Actorie, cântat, prezentat emisiuni, dar nu la afaceri şi finanţe.
Timp de peste 20 de ani, Tony a fost mâna dreaptă a artistei.
El a fost managerul ei.
După moartea tatălui meu, mama a crezut că se poate baza pe el
sau că el era persoana potrivită căreia să-i dea sarcini.
Pepe Tous l-a adus pe acest tip în viaţa lor
pentru că era un prieten apropiat al administratorului său.
Toată lumea din acea gospodărie avea încredere în el.
A fost greu. Era din familie. Ca şi cum propriul fiu te-ar jefui.
Am ocazia de a mă întâlni cu voi toţi,
din diferite colţuri ale Castillei-La Mancha.
Unul dintre factorii declanşatori a fost când i-a spus
că era în urmă cu plăţile Consiliul Castilla-La Mancha
şi că nu le plăteau.
Cunoştea administraţia Consiliului la cel mai înalt nivel.
Ea a acţionat şi ei i-au răspuns:
"Cum adică ? Am plătit totul la timp."
-L-am dat în judecată... -Da.
...pentru delapidare.
Dar tot mai ai bani să trăieşti confortabil.
Nu doar că fura comisioane,
ci lua sume întregi din munca Sarei Montiel.
Procurorul cere şase ani de închisoare
şi estimează că 350.000 de euro au fost furaţi sau deturnaţi
din conturile Sarei Montiel, în contul său.
Nu a fost doar o simplă greşeală de management,
ci un efort susţinut de deturnare de fonduri.
Cântăreaţa i-a încredinţat în 2008
putere de administrare a bunurilor imobiliare şi a afacerilor.
Omul îi întindea pagini goale, iar ea le semna.
Era obişnuită cu asta.
El era tutorele ei în caz de nevoie.
Sunt foarte trist pentru că...
...mi-a fost ca un fiu.
Sara, ai atacuri de anxietate acum, nu-i aşa ?
În cele din urmă, Tribunalul din Madrid
l-a condamnat pe Francisco Fernández la doi ani de închisoare şi amendă
şi l-a obligat să plătească despăgubiri de 350.000 de euro.
Uneori, când cineva atât de apropiat te răneşte atât de mult,
este mai bine să te detaşezi puţin de realitate.
Iar ea, săraca, nu a reuşit.
E păcat, pentru că eu chiar cred că atunci mama şi-a pierdut forţa.
Altfel, mama mea ar fi trăit mult mai mult. Sunt sigur.
Era profund dezamăgită.
A pierdut mulţi oameni, dar a şi cunoscut alţii.
Spre final avea şi prieteni buni.
În ultimii ei ani, ne-a fost fană mie şi lui Bibi,
venea la toate concertele.
Venea des, a început să petreacă alături de noi la Válgame Dios.
Sunt sigură că venea atât de des la noi
pentru că îi acordam atenţie adevărată.
Stăteam la o masă mare, de lemn,
şi, pe măsură ce noaptea trecea
şi oamenii se apropiau, ea le spunea: "Alăturaţi-vă nouă."
Le-am iubit pe Sara şi pe Loles. A fost ceva real şi minunat.
Oamenii spuneau adesea: "Dar e bătrână şi obosită."
Nu, era doar deprimată.
Redactorul revistei Glamour a sunat şi ne-a propus
să o intervievăm pe Sara Montiel.
Articolul cu Boris a devenit ultimul ei reportaj şi şedinţă foto.
Am vrut să se simtă iubită,
mai ales după toţi aceşti ani în care a fost atât de sâcâită.
Am pregătit o cameră, am adus şampania care îi plăcea,
trabucurile Cohiba care îi plăceau, trandafiri...
Alberto a acordat mare atenţie acestor lucruri
şi a pregătit totul meticulos.
Stă în pat aproape goală, cu aşternuturile aranjate anume.
Această doamnă e cu adevărat incredibilă.
Regret sincer că nu am reuşit să înţeleg
că Sara ar fi putut să-mi fie prietenă cu adevărat
şi că ea chiar a încercat să facă asta posibil.
Cred că îi datorăm foarte mult.
Un omagiu care nu i-a fost adus.
Cred că, în Spania, am fost nedrepţi faţă de Sara.
I-ar fi plăcut să primească mai multe omagii, ca cel din Miami.
În New York, i-au adus un omagiu.
Sara Montiel îşi încheie turneul din SUA la New York.
A fost şi la Chicago, şi la Universitatea Cincinnati.
A fost nedreptăţită.
Ar fi trebuit să primească un premiu Goya onorific.
Chiar merită. E o deschizătoare de drumuri.
Milioane de oameni din întreaga lume au văzut filmele Sarei.
Academia nu a recunoscut asta prin acordarea unui premiu Goya.
Ar fi trebuit să fie simplu. Nu o pot ierta.
Părea că nimic nu o afecta niciodată. N-a fost aşa cu Premiile Goya.
Zău, nu a existat o reprezentare a frumuseţii
în afara acestei ţări mai importantă decât a ei.
Daţi-i premiul Goya onorific, ce naiba ?
Ea îl merită cel mai mult.
Uită-te acolo ! O vei vedea pe mama ta venind.
-Şi pe sora ta. -Unde ?
Mama !
Mami !
Îmi amintesc că mama stătea jos, uitându-se la perete.
Când am plecat, am avut o senzaţie foarte ciudată, parcă...
Ştiam că se va întâmpla ceva.
Şi atunci nu vom mai fi aici.
Vei spune: "Am fost cu mama, tata,
fratele meu şi cu bunica Fanny." Înţelegi ?
Îmi amintesc mesajul.
Sora mea ştia că am un examen. Mi-a scris: "Mama a murit."
Am pus repede mâna pe telefon,
şi mi-au confirmat. Nu-mi venea să cred.
A murit în braţele Anei, o prietenă apropiată de-ale noastre.
Sora mea era acasă. Au încercat să o resusciteze,
dar atacul de cord a ucis-o în câteva clipe.
Pentru mine, ziua în care Sara a murit...
Cred că e una dintre cele mai proaste zile din viaţa mea.
Cu câteva zile înainte, m-a sunat şi m-a invitat la ea.
Viaţa şi-a urmat cursul şi n-am mai ajuns la acea ultimă întâlnire.
M-am simţit extrem de rău, îngrozitor de rău.
Nu ştiu, am avut impresia că...
Ştii cum e când eşti atât de surprins încât te întrebi ce te-a apucat ?
Nu am avut reacţie.
Nu a murit pentru că era bolnavă. Da, era în vârstă.
La fel ca atunci când a venit să mă vadă.
Nu am considerat-o o femeie pe moarte.
Având în vedere circumstanţele,
măcar a murit subit.
Sute de fani şi-au luat rămas-bun de la marea divă Sara Montiel.
Într-un fel, şi ea şi-a luat rămas-bun.
Dricul a fost condus pe Gran Vía din Madrid, în aplauzele mulţimii.
Madridul parcă ştia că îşi lua adio de la cea mai mare vedetă a sa.
Să trăiască Sara !
Să trăiască Violetera !
M-am emoţionat tare.
Atunci am înţeles cu adevărat cât de importantă era Sara Montiel.
Tineri, copii, vârstnici, toţi aplaudă.
Sara Montiel chiar a fost o adevărată instituţie.
N-a fost doar mama, a fost o figură istorică.
Am stat singură în faţa sicriului o vreme.
A avut o tinereţe plină de emoţii. Nu a îmbătrânit niciodată.
Mi-am luat rămas-bun aşa cum am crezut că ar trebui.
A fost minunat să petrec chiar şi un minut din viaţă alături de ea.
Pentru mine, a fost important să fiu acolo fiindcă mi-am luat rămas-bun
de la o persoană care, fără să vreo intenţie,
a fost foarte importantă în viaţa mea.
Cred că era necesar să aducem un omagiu acestei artiste minunate,
acestei femei extraordinare, un om deosebit şi o mamă excepţională.
Şi, de asemenea, un prieten foarte drag.
Am venit să-mi iau rămas-bun. Ar fi trebuit să vină mai mulţi.
Am fost tristă. Mi s-a părut că erau foarte puţine feţe cunoscute.
M-am întâlnit cu Loles şi alţi trei.
Autorităţile, colegii de breaslă, mulţimea de pe străzi.
Spania, care îşi onorează decedaţii, a dezamăgit-o.
O ţară care nu aduce un omagiu,
nu respectă şi nu îşi ia rămas-bun de la cei mai mari artişti ai săi
îmi pare a fi o ţară înapoiată şi lipsită de cultură.
Astăzi se spun multe lucruri
pentru că tinerii nu ştiu cine a fost Sara Montiel.
Avem o imagine distorsionată.
Sara a fost una dintre figurile majore în industria cinematografică.
Acea copertă Hola probabil şi-a pus amprenta asupra multora,
chiar şi asupra căsniciei ei cu Tony Hernández.
Dacă asta i-a îndepărtat, au greşit.
Voi ştiţi ce a făcut Sara Montiel ?
Sunteţi la curent ?
Sau vă concentraţi doar pe ultimii patru ani ai Sarei Montiel ?
Mai presus de toate, trebuie să ne amintim
că Sara este prima vedetă de limbă spaniolă.
O actriţă ca Sara Montiel nu va muri niciodată.
Sara Montiel e nemuritoare.
Nu poate exista o altă Sara.
Nu zic că mi-e dor de cineva ca ea. Nu mai e nimeni ca ea acum.
Sara Montiel este ca un pas într-un vis fantastic.
Dramă, farmec, sensibilitate şi, mai presus de toate,
dorinţă de viaţă şi hotărâre de a merge mereu înainte.
O persoană care a făcut parte din istoria noastră,
din istoria noastră de divertisment.
Mama mea nu mai e cu noi şi apreciem lucrurile abia când le pierdem.
Am fost şi eu să-mi iau rămas-bun.
Antonia !
Nu va fi uitată în anii ce vor urma.
Am simţit afecţiunea şi dragostea oamenilor căci sunt un Montiel
şi port acest nume cu mândrie.
Ea ne-a învăţat cum să ne bucurăm de viaţă.
Cu libertate, şi făcând ceea ce avem chef să facem.
Era prietenoasă, deschisă...
Simt un profund respect, afecţiune şi admiraţie pentru ea.
Îngenunchez la picioarele acestei doamne.
-Minunat. -Nu te mişca, Antonia !
Ea a fost cea mai bună prietenă a mea, am iubit-o enorm. Unică.
Am iubit-o, o iubim şi ne amintim de ea.
Antonia Abad nu va fi uitată atâta timp cât trăieşte în inimile noastre.
Gândurile şi inima mea au fost mereu alături de ea. Mereu.
Slavă Sarei Montiel !
Cu ce frază ai dori să fii ţinută minte ?
Pur şi simplu, Sara Montiel.