Sok időbe telt, mire Sara túltette magát Pepén.
De nagyon erős nő volt, nagyon is.
Csak akkor láttam Sarát szomorúnak, mikor Pepe meghalt.
Esküszöm, akkor alig láttam mosolyogni.
Sara szeme nem volt már ugyanaz, pedig nem sírt.
Igaz, hogy előtte és utána más lett az életem, mikor apám meghalt.
Olyan volt apám, mint egy kapocs, ami mindent összekötött.
Az életem nagyon megváltozott volna, ha Mallorcán maradok.
Az igazság az, hogy nagyon haragudtam anyámra.
Miért teszed ezt? Miért választasz el mindentől, ami a szigetemhez köt?
Volt bátorsága elmenni Madridba és azt mondani: "Nem bírom tovább itt."
Ott, ahol talán nem érezte magát elég biztosnak,
hogy 100%- ban vállalja a gyerekeiért a felelősséget.
Most belegondolva anyám helyzetébe akkor, azt mondom: "Le a kalappal!"
Nem volt könnyű otthagyni az életet Mallorcán, ami a négyünké volt.
Ott, ahol dolgoznia kellett és Super Sara-nak lennie,
meg is tette, mert nagy színésznő volt. Tényleg színésznőből volt.
Csendet, felvétel indul!
- Szerinted főnixmadár volt? - Igen, igen, igen...
Nagyon erős nő volt. Nagyon erős.
Super Sara. Egy igazi szupernő.
Már napok óta keresnek...
...de nem találnak rám, mert a képességeim megvédtek.
Mutáns vagyok. Szuper Sara.
Üldöznek és rágalmaznak minden ok nélkül.
Mert én vagyok az, aki parancsol.
- Sarah Montel. - Sarah Montel.
A '90-es évek kicsit nehezek voltak.
Ez igaz volt Sara női kollégáira és rá is, mert a zene,
a mozi mindent, amit akkoriban tettek
a filmek, minden más volt, mint korábban.
A múlt, az a múlt. Csak a jelenünk van.
És a showbizniszben tipikus gondolat,
hogy mindig csinálni kell valamit, Sara ezt már akkor is tudta.
Sara... Sara.
Sara.
Super Sara.
Hatalmas rajongója vagyok.
Sara popkorszaka a Purísimo Sara albummal kezdődött.
Csodás emberekkel vehettem körül magam, köztük fiatal zeneszerzőkkel.
Követte a kor ritmusát és újra feltalálta magát.
Totál megújította a repertoárját és a legmodernebb fiatalokhoz fordult.
Azon az albumon Sabina dalai is szerepelnek.
Zeneszerzők, mint José María Cano, a Mecano együttesből.
- és Canut. - Carlos Berlanga, aki zseniális.
Sara mondta: Modernek vagytok, de én annál is modernebb.
Bemutatja a Purísimo Sara albumot és táncoltunk a "Macho"- ra.
Mikor a koreográfus hívott dolgozni, azt mondtam: "Kizárt!
Saraval dolgozom!"
Ez volt az az időszak, 6-7 év,
amikor Sara igazi popdíva volt, a spanyol Madonna.
Volt egy nagyon vicces sztori. A koreográfus próbált egy koreót,
mi fiúk körbevettük. Ott volt az a kanapé, rajta feküdt,
mi meg táncoltunk, és egyre közelebb kellett mennünk.
Arra gondoltam: Jó, tartsunk tiszteletet, hagyjuk neki a teret.
Erre ő megállított minket: "Nem, nem, nem.
Sara vagyok! Fogjatok meg!"
Elkezdte felemelni a lábát, mi meg lestünk: Ki meri megfogni a lábát!
Fantasztikus.
Nem ismert félelmet, sose félt semmitől.
Lehet, hogy a kortársai kételkedtek, de Sara belevágott.
És anya, miért nem csinálsz egy spanyol bakalaót?
Erre én: Hát jó! És lett három bakalaószámom.
- De bakalaó, bakalaó... - Vagyis spanyol techno.
Sara bakalaót csinál, kérem szépen!
Dohányzom, várom a férfit, akit szeretek.
Csináld, ez az!
- ...az ablaküveg mögött. - Igen, uram!
Ha ez a mostani ritmus, miért nézzen vissza az ember?
Miért menjen a múltba, mikor a jelenben van...
- A jó művészek megelőzik a korukat. - Hát persze.
És itt egy klasszikus, aki tartja a lépést a korral.
Ez a gondolat, ami annyira jellemző a sztárrendszerre,
hogy mindig csinálni kell valamit,
de örömmel és élvezetből is, Saraban ez is megvolt.
Szerintem ez is mutatja, mennyire intelligens volt,
hogy észrevette, mikor mások még nem.
Szerintem ő volt az egyetlen, aki évtizedekig
parókát hordott,
és persze a körmei is nagyon hosszúak voltak.
A körmeimet kifestem, mert nagyon modern vagyok.
Ő teremtette meg a körömtrendeket.
Nála láttam először, hogy hosszú körmöt visel.
New Yorkba, Londonba jártam és láttam, hogy a színes köröm a divat.
Zöld körmei voltak, vagy kövekkel díszítette őket.
Aztán jött Rosalía, meg sok nemzetközi énekes.
- Most kövekkel díszítem őket. - Mutasd!
Mindig azt tette, amit akart. Na, mit csinálok ma?
Hát ma felrakom ezt az összes türkiz dolgot ide...
és befedem ezt az egész részt a legextrémebb csillámmal,
hogy még jobban elvarázsoljak mindenkit.
Ma normális, amit ő akkor csinált: a sminkben, például a kontúrozás,
vagy a cicás tusvonal, amit ma így hívnak.
Mindezt Sara Montiel már a '60-as években csinálta.
Ez annyira időtlen stílus.
Kim Kardashian, Monica Bellucci is viselhetnék ma.
Pontosan tudod, mi áll jól neked, és hogyan akarsz kinézni.
Szerintem Sara mindig pontosan tudta, hogy akar kinézni.
Ezért ragaszkodott a híres harisnyához minden interjúban.
- Tényleg te vagy az? - Persze.
De megijesztettetek!
Azért tettük fel, mert te mindig harisnyát használsz...
Persze, a híres harisnya.
Nem így kell hordani a harisnyát.
A kamera elé kell tenni, hogy eltüntesse a ráncokat.
40 éve vitte a forgatásokra a harisnyát és mi csak nevettünk.
- Ő volt a filter előfutára. - Mi, a táncosok,
olyan 15 évvel fiatalabbak lettünk, mint a valóságban.
Ez mesterséges intelligencia, ő egy igazi "kib... szott MI" volt.
Nagyon okos volt.
Fernando Schwartz és Ana Sineriz műsorában jelent meg,
már a harisnyával a fején, mintha ki akarná rabolni őket?
A harisnya nagyon fontos, mert így nem látszanak a ráncaim.
Sokan nem is sejtik, milyen vicces volt,
milyen jó humora volt.
Sara állandóan nevetett saját magán.
Nagyon jól nézett ki, többek közt a plasztikai műtétjei miatt.
A megmaradt bőrömből csináltam néhány bőrtáskát.
- Ez volt Sara humora. - Kiparodizálta a saját műtéteit is,
ezzel is nagyon okos volt, mert akkoriban
- mindenki a plasztikáról beszélt. - Ebben is provokatív volt.
Annyira lenyűgöző, hogy még magát is kinevette.
Most már tudjátok: ha ilyen szépséget akartok elérni...
- Nem ugyanazt persze... - Rakjátok a harisnyát a kamera elé,
és meglátjátok, hogy működik. Köszönjük, Sara.
Köszönöm.
Sara Montiel színes egyéniség volt a sajtó számára.
Különösen a tévében láttuk ezt a Sara Montielt.
Aztán kitalálta, hogy a műsor maga ő lesz.
Láttuk, ahogy Sara Montielt kimentik a tűzből.
Hála nekik, rendben vagyok, oké? Minden csupa füst volt.
Láttuk azt is, hogy Sara Montiel börtönben énekelt.
És 1995-ben, 67 évesen újra pózolt az Interviúban.
Akkoriban már egy igazi "lady" volt, ahogy az USA-ban mondják,
aki nem hordott melltartót, mélyen dekoltált ruhát hordott,
és ha megjegyezték, annyit mondott: "Jól nézek ki".
Elégedett volt magával, minek változtatott volna?
Annyi csillámot hordok és annyit sminkelek, amennyit akarok,
és oda megyek, ahova akarok. Soha nem gondolt arra, hány éves.
Emiatt is sokan kritizálták.
Mert én is bizonyos korba léptem már.
Ez a nő már túl öreg az Interviúhoz.
Mit csinál az örökbe fogadásokkal? Mit keres még a színpadon?
Sok nő, akit főleg a szépsége miatt ismertek,
és erotikus ikon volt,
sosem kapott megbocsátást, ha megöregedett.
Az idősebb nőket
különösen élesen ítélik meg a nézők.
Nézd csak azt a frizurát, szörnyű!
Freddy Krueger is megijedne Sara körmeitől.
Felháborító! Ha az anyám lenne, nem engedném így ki az utcára!
Nagyon fáj, amikor egy művészt bántanak.
Amikor piszkálják, mert művészként ez nagyon fáj.
Sara volt olyan bátor smink nélkül emberek közé menni. Ne ijedj meg.
Ne vegyél áttetsző ruhát, hurkáid annak. Ha átlátszik, szörnyen néz ki.
Ők nem kímélték Sarát. Sara nem öregedhetett meg,
és még büntették is, mert nem volt tökéletes alakja,
mert ráncos volt az arca.
Nem érted, hogy a közönség már nem úgy néz rád, mint régen?
A "méltósággal öregedés", amit ők mondanak,
szörnyű kifejezés, mert azt sugallja,
hogy úgy kell öregedned, ahogy ők akarják:
ne fesd a hajad, ne plasztikáztass, ne hordj áttetsző felső.
Én áttetsző felsőt hordok, és 30 éve hordom.
Ez is egy újabb példája volt a hímsovinizmusnak.
Nagyon sok gúnyolódás volt.
Ha most visszahallgatod azokat a műsorokat,
azt kérdezed: Hogy beszélhetett így egy műsorvezető?
A legjobb, amit tehetne, hogy otthon marad,
és nem jár éjszakai klubokba lejáratni magát.
Hogy hordhatja még mindig ezeket a ruhákat?
Fel tud-e lépni még? Hízott húsz kilót.
Kicsit telt lett. Na jó, nem kicsit.
Hagyod, hogy így nevezzenek?
Ez a bizonyos méltóság, amit a nőktől várnak,
ahogy öregszenek, semmi más,
mint a sokadik börtön, amit ránk kényszerítenek.
Mit tett Sara? Folytatta a tévézést,
ahol sokszor nem vele nevettek,
hanem rajta. De ő mindig tudta,
hogyan kezelje könnyedén.
Ti újságírók mind ilyenek vagytok.
- Milyenek vagyunk? - Isteniek.
Sara lázadni próbált ez ellen, mert sosem akarta eltakarni magát.
Megvolt benne a munkamorál: Ez a munka,
ez a tévé, ez a nyelv. Úgyhogy meg is csinálta.
Sztár? Hát az vagyok én.
Talán egy olyan korszakban volt,
amit sokan unalmasnak mondanak,
egy ilyen szenvedélyes élet után.
Sokat olvasott magazinokat és egy nap nézte a Hola magazint,
és meglátta Joan Collins-t a címlapon...
egy üzletemberrel, aki 35 évvel fiatalabb volt.
A nagyok közül sokan megtették ezt: Liza, Elizabeth Taylor...
Elizabeth Taylor rehabra ment, ott találkozott egy kőművessel,
aki aztán a férje lett.
Ezek a házasságok azokkal, akik hirtelen
megjelennek az életükben, mindig meglepik az embert.
Szerintem ő mindent, ami a világban történt,
egy nagy koktéllá keverte, és azt mondta: Én leszek a következő.
Szia, Sara!
Ez egy álom, amit nem hittem volna, hogy valaha megvalósul,
hogy találkozzam azokkal, akik igazán ismernek téged.
A szüleim mindig elvittek a moziba a filmjeidre,
és nagyon lenyűgözött az a hatalmas szépség.
Azóta Sara Montiel az én bálványom.
Egyszer azt mondta, hogy neten ismerkedik.
Egy nap azt mondta nekem: Pedro, beleszerettem.
És nem hittem neki.
Kinek ajánlanád az utolsó kuplédat?
Annak a férfinak, akit a neten ismertem meg.
- Na ne! - Bizony!
Sara Montiel még a Tindert is megelőzte.
Netes szerelem, netes szenvedély.
Ó, igen. Hát persze, haladni kell a korral.
De hát nagyon fiatal!
Tony rajongó volt. Totális rajongó.
Filmbolond, minden értelemben fan.
Azt mesélte, volt egy barátja...
egy kubai srác, nagyon rendes fickó, jóval fiatalabb, mint ő.
De ő vigyázott rá, és végig mellette volt.
Szerintem igaz volt a története Tony Hernándezzel.
Mert Tony az a srác volt, aki, emlékezzünk,
Kubában egyetemen tanított filmsztakon,
és nagyon csodálta Sara pályáját.
Ki ne szeretné ezt? Így jöttek össze.
Nézzük azt a kubai szivart!
Sara egyedül volt, és amikor látta, hogy Tony
úgy figyelt rá, ahogy más nem, azonnal kapott az alkalmon.
Nem tudom, kapaszkodott-e valamibe.
Nagyon jó, nagyon jó.
Mind ott voltunk, akik a barátai voltunk.
Teljesen megértettem a kapcsolatát Tonyval,
mert a gyerekei már nagyok voltak akkor.
Aztán azt mondta: Hát akkor boldog leszek.
Azt mondta nekem szóról szóra:
Nem akarok egyedül lenni, mert magányosnak érzem magam.
Ha van egy férfi, aki imád, aki tisztel,
aki imádja a filmeket.
Sara megértve érezte magát,
úgy érezte, hogy ez a férfi ismeri a múltját,
és ami a legfontosabb, hogy nincs egyedül.
Zeus és Thais attól féltek, hogy Tony Hernándezzel való kapcsolata
árt majd az anyjuknak.
A gyerekeimnek van jövőjük, de nekem nincs jövőm,
- nekem a jelenem van. - Mindkettőjüknek szüksége volt rá.
A szeretet, amit egy bálvány iránt érez az ember,
és az a szeretet, amire annak van szüksége, akinek mások
nem adtak elég szeretetet, csak egy férfitól kaphatja meg.
Úgyhogy én kiélvezem a jelent, amennyire csak lehet.
Tudod, mit jelent az, hogy "amennyire csak lehet"?
Ne is próbáld, nem éri meg, nem kapsz belőle semmit,
az a férfi nem szeret téged, még ha azt hiszed is.
És lehet, hogy pofára kell esned, hogy belásd, hogy igazam van.
Nekem is volt ilyen a párkapcsolataimban,
anya sokszor mondta: vigyázz, erre én: Nem baj,
aztán jól rászedtek.
Amikor a gyerekei azt mondták neki:
Vagy ő, vagy mi, és elköltöztek, az nagyon fájt neki.
A gyerekei ezt nem tudták elfogadni,
- és ő nagyon szenvedett. - Főleg arra emlékszem,
mennyire stresszes volt, amikor a gyerekei elmentek.
Nagyon rosszul érezte magát, kétségbeesett.
Teljesen megértem a gyerekei álláspontját.
Én is elmentem volna. Biztos, hogy elmentem volna.
Thais kijelentette
kényelmetlenül érezte magát a kapcsolatban.
Tíz éve vagyok özvegy, és nem kell elszámolnom senkinek,
még a gyerekeimnek sem, azzal, hogy férjhez megyek-e,
vagy hogy krokodilhoz megyek, vagy öszvérhez, nem érdekel.
És azt mondta:
Mi történne, ha férjhez mennék?
Ezt publikálnod kell a Hola magazinban.
Azt mondta nekem: És drágán el kell adnod!
Senki ne tudjon róla, mert elveszíthetem az exkluzívot.
Egy nagyon jó exkluzívot.
Sara mindent lezsírozott a Hola magazinnal. De a terve meghiúsult,
mert a bíró, aki összeadta volna őket, 24 órával előtte visszalépett.
A Majadahonda bíróságára mentek.
Azt hitték, senki nem tud róla, két tanúval mentek.
És mi történt? Egy tévéműsor kiszivárogtatta.
Úgy tűnik, Sara Montiel és Tony Hernández itt akartak összeházasodni.
A hírt hamarosan megerősítjük.
Bementek a bíróságra, ott volt a sajtó,
meg a nézők, Sara rajongói...
Képzeljétek, külön-külön jöttek ki.
Sara jött ki először.
Sara, hogy vagy?
Most házasodtál?
Nem, de mi ez? Mi ez az egész?
Sara Montiel az első mém volt a 21. században.
- Mi ez az egész? - Mi ez az egész? Ez az eljárás?
Mi ez az eljárás?
Azért vagyunk itt, hogy papírokat intézzünk,
hogy holnap vagy hétfőn összeházasodhassunk.
Mert itt meghalni és házasodni is lehetetlen.
800401 papír kell hozzá.
Amikor kijöttünk, olyan volt, mint a május 2-a.
Tony pár percet várt, aztán kijött.
Átöltöztek, mert tudták, hogy ott van a sajtó.
Csak a papírt jöttem elintézni, amit Kubából vártam.
A 21. századot a World Trade Center nyitja,
és a folytatás Sara Montiel esküvője.
Képzeld el, milyen okos volt,
hogy így meg tudta szerezni az exkluzívot.
Ez is nagy truváj, drágám. Ez egy sztár.
Ti mindig csak másról beszéltek...
Gratulálok, most házasodtál össze!
Mi nem házasodtunk össze!
Ezután jön egy sztori, amit filmre kéne vinni.
A sminkes a csomagtartóban, az a vörös haj...
Mindenki előtt parádézott Spanyolországban.
Köszönöm szépen, Sara.
- Persze, hogy összeházasodtak! - Éljen az ifjú pár!
Én voltam a tanú, ragaszkodott hozzá.
De én sem éreztem jól magam az esküvőn.
A polgári törvénykönyv 51. cikkelyének 1. bekezdése szerint
Antonio Noelt és María Antoniát házastársaknak nyilvánítom.
Húzzák fel a gyűrűt.
Azt mondta, olyan vagyok, mint egy testvér és senki más nem megy.
Mindenki ellenezte, a gyerekei is.
Nagyon magányos volt, ezért kért meg.
Az a fotó jó lett, ismételjük meg!
Az lesz a legjobb. Nagyon jó kép lett.
Mire kell Sara Montielnek 20 millió peseta?
Nem 20, nem 40, nem 50.
Nincs szükséged rá, Sara, te még sosem adtál el semmit,
kétlem, hogy a férjednek kéne, hogy veled legyen.
Keselyűknek neveztél minket. Tudod, mit esznek a keselyűk?
Miért etetsz minket?
Ez az exkluzív nagyon fájt neki.
Nem méltó így hazudni, ahogy ti hazudtatok.
Olyan méreg van bennem, hogy isteni.
Szerintem az egész rosszat tett Sarának.
Mert a humora mögött is átjött,
hogy valami nem volt őszinte.
És nem is az ő hibája, hanem a médiáé.
Megpróbálták olcsóvá tenni, kinevetni.
Nem értették meg, hogy Sara mindig sztár maradt.
Hazug vagy! Hazug!
Az a kisujj.
Azt hiszem, hirtelen bekattant valami.
És minden megváltozott.
És Sara sajnos önmaga karikatúrája lett.
A közönség kifütyülte Sara Montielt.
- Nem, bocsánat. - Ott voltam a stúdióban.
- Soha! Soha! - Sara, mondom neked, megjelentél...
Nagyon igazságtalanok voltunk Sara Montiellel.
Én is beletartozom. Mind benne voltunk.
Mindannyian.
A rendezők, a stúdiók, a magazinok...
Az is igaz, hogy azzal, hogy szerepelt
olyan sok tévéműsorban és magazinban,
Sara egy teljesen közönséges figurává vált.
Miért maradt volna otthon az utolsó éveiben?
Miért ne akarta volna, hogy a fiatalok ismerjék meg?
Mint minden más sztár. Mind használták a sajtót.
Aztán a legkiszolgáltatottabb harmadik felvonásban
egy angyal szállt le a mennyből, az MTV, és megmentette.
Csodálatos.
- Csodálatos. - Csodálatos.
Csodálatos.
"Világreklámot csináltam az MTV-vel,
Madonna helyett én lettem a reklámarca."
Ez az a pillanat, mikor azt mondod: Köszi, univerzum,
mert valaki megértett engem
Sara Montiel. Ő volt az arca az MTV Európai Zenei Díjainak,
nem Jennifer Lopez, nem Madonna.
Szerintem tök menő, hogy az MTV
egy olyan sztárt, mint Sara választott ki.
Hogy részt vegyen ebben a videóban.
Ez kicsit felkavarta Spanyolországot,
mert itt mindig olyan irigyek vagyunk,
kritizáljuk a divatdiktátorokat, és kinevetjük őket.
A "csodálatos" szó bárki szájából elhangozhat,
de olyan művészettel, mint Sara mondta...
Csodálatos!
Úgy gondolod, jól reagáltál anyaként?
Persze. Ebben is, mindenben.
A lányod szenved. Ne mondd, hogy egyszer sem mondták a gyerekeid,
Anya, kérlek, ne égesd magad.
Sara nagy döntése az volt, hogy a gyerekeit helyezte előtérbe.
Nem bírta elviselni, hogy a gyerekei nem beszélnek vele.
Megértette, hogy a házassága Tonyval
nevetséges volt, és nem tarthatott tovább.
Mondtam neki, hogy vissza akarom a gyerekeimet,
mert Tony nem úgy állt mellettem, mint férjként kellett volna.
Mert nem akart itt élni Madridban.
Mondtam neki, hogy váljunk el,
mert így nem lehet élni. Egyedül voltam,
gyerek nélkül, férj nélkül, mindenki nélkül.
Szerintem az anyai szeretete győzött a női szerelme felett.
Fiatalon, csoportban, felnőttként, párban és öregen, egyedül.
Egyedül, gyerekkel, gyerek nélkül. Miért?
Mert az élet néha sarokba szorít.
Otthon ki van ott veled? Senki. A magány lehet jó is,
rossz is, attól függ, hogy te választottad-e.
Mindaz után, amin ez a nő átment,
sokan csak a paródiára emlékeznek, amikor tévézett.
A meleg közönség sose felejtette el,
hogy ő hatalmas sztár volt és hogy meghódította Amerikát is.
Saritísima Spanyolország első LMBTQ-ikonja.
Sajnos a meleg közösség nagyon sokat szenvedett.
És emiatt átéreztük a szenvedését.
És ott volt az a kis csillogás, a flitterek,
amit ő mindig kínált, amit a queer világban mindig imádtunk.
Nézz csak rám, drágám!
A melegek nem azért szeretik ezeket a dívákat,
mert ők akarnának lenni,
hanem mert bennük látjuk azt a boldogságot,
amit sokszor megtagadtak tőlünk.
Láttam Sara Montielt, hogy melegbárokba jár,
és mondta: Gyertek, kicsi tündéreim, szükségetek van rám.
Most Németországban úgy alakult, hogy engem választottak
keresztanyának, a német melegek királynőjének.
Az, hogy a melegek utánoztak,
a legjobb volt, ami történhetett veled.
Az LMBT közönség, ha befogad, a leghűségesebb közönség.
Hűségesek voltak, mert ő is hűséges volt hozzájuk.
Rajonganak értem, barátja vagyok a fiúknak, a lányoknak.
Fura volt a végén: mert szabad volt, szexuális nő és másképp öltözködött.
Ahogy Jézus Krisztus a kereszténység reklámarca,
úgy Sara Montiel kell a popkultúrához.
Nekem gyönyörű ruháim vannak, már oda is adtam őket,
és várom a barátaimat, hogy szuper drag show-t csináljanak.
A drag és a klasszikus travi
biztosan Sarától inspirálódott.
Vannak kollégák, akik drag queenek,
és egész életükben Sara Montielből éltek.
Az ő műsoruk az volt, hogy utánozták,
Sarát alakították.
- Sara, ott van Carla Vanoni... - De vajon melyik az igazi Sara?
...Margot...
Boro és Nino is ott volt, csodás drag queenek. Sara imádta, ha utánozzák.
Sandra Montiel, vele dolgoztam legtöbbet,
ő sokkal túlzóbb volt.
A kéz, a mozdulatok, minden túlzás, még Saránál is több.
Úgy öltöznek, mint én, úgy sminkelnek, mint én,
még jobban is, mint én.
Ő maga is óriási drag queen volt.
Sara sminkje, arca, arccsontjai, kifejezése.
Ne nézz egyenesen a kamerába, egy kicsit oldalra,
billentsd a fejed, úgy, drágám.
Az LMBT közösségnek szüksége van példaképekre.
Hogy azt mondhasd: Miért ne én? Úgy élem az életem, ahogy akarom.
Ő tudta, hogy van közönség, és hogy szükség van
ilyen abszolút fantáziára.
Nézem Sarát, és boldog vagyok.
Annyi vidám órát köszönhetünk neki.
Imádtam, amit Alaszkával csinált. Mintha azt mondta volna:
Én vagyok az örökkévaló.
Önzők voltunk,
mert imádtuk,
ő a mi univerzumunk része volt.
Aztán Sara már nem is szorult védelemre.
- Nagyon jó volt vele dolgozni. - Két díva tépte egymás haját.
Mert tudták, hogy ezt akarjuk, és megadták.
Ő volt a legnagyobb múzsa, Sara Montiel.
Sara mindent elért, és popfigurává vált.
A popban kevés spanyol legenda van, és az egyikük Sara Montiel.
Te vagy a legjobb, Sara.
És ami a legjobb,
megőrizted, sőt talán még javítottad is
a humorodat, és ettől csak még nagyobb lettél.
Olyan hatalmas vagy, hogy ki kell költöznünk, hogy elférj.
Paco, ne fordíts hátat nekem.
Mi a gond?
Hajolj le, Paco. Téedelj le, Paco!
- Mi van? - Térdelj le. Ott.
Az a férfi, aki Sara Montiel cégeit vezette,
ma bíróság elé áll. Sikkasztással vádolják.
Az ügyészség hat év börtönt kér rá,
és a gyerekei 500 ezer eurós kártérítést.
Mindenki azt hitte, Tony Hernández használta ki Sarát.
Pedig aki a legjobban megbántotta őt, az a saját bizalmasa volt.
Ott voltak a gyerekei is.
Minden elég furcsán alakult...
Pepe halála után az a rész is eltűnt.
Az a menedzser, az az üzletember, az a támasz is eltűnt.
Apa volt az a kapocs, ami mindent összetartott.
Anyám abban volt jó, amiben jó volt,
és az rengeteg minden volt: színészet, ének, műsorvezetés.
De ő nem volt üzletasszony, nem értett a gazdasághoz.
Több mint húsz éven át Francisco volt a jobbkeze.
Ő intézte a fellépéseit, ő volt a menedzsere.
Apa halála után ő lett anyám támasza,
ő lett az, akiben megbízott.
Pepe Tous hozta be az életükbe.
Pepe Tous menedzserének közeli barátja volt.
Teljes bizalmat élvezett a háznál.
Nagyon kemény volt. Olyan volt, mintha a saját fia lopta volna meg.
Ezzel az alkalommal
itt találkozhatok mindenkivel
Kasztília-La Mancha minden szegletéből.
Egyszer azt mondta anyámnak,
hogy a Kasztília-La Mancha-i fellépések fizetése elmaradt.
Anyám jól ismerte a Tanács vezetését,
és természetesen lépett is az ügyben.
Feljelentettem őt... hűtlen kezelés miatt.
De még így is van elég pénze, hogy kényelmesen éljen.
Ez az ember nemcsak jutalékot vett le,
hanem egész szeleteket lopott el Sara Montieltől.
Az ügyészség hat év börtönt kér rá,
és úgy becsülik, hogy közel 350 ezer eurót sikkasztott
vagy átutalt a saját számláira.
Ez nem egyszerű rossz gazdálkodás volt,
hanem előre megfontolt, szervezett sikkasztás.
Több mint húsz évig ő volt a jobbkeze,
és 2008-ban anyám rábízta az ingatlanjait
és az üzleti ügyeit.
Ez az ember üres papírokat tett elé, és ő aláírta.
Nem volt ehhez szokva.
Őt nevezték ki gyámjának, ha cselekvőképtelenné válik.
Nagyon szomorú vagyok, mert...
...olyan volt, mint a fiam.
Sara, most pánikrohamokkal küzdesz, ugye?
Végül a madridi bíróság Francisco Fernándezt
két év börtönre ítélte és 350 ezer euró
kártérítésre kötelezte, amit Sara gyermekeinek kellett megfizetnie.
Néha, ha valaki ennyire megbánt,
jobb, ha az ember kicsit kikapcsol.
És szegény Sara nem tudott kikapcsolni.
Kár érte, mert biztos, hogy ez az időszak okat kivett belőle.
Ha ez nincs, anyám sokkal tovább élt volna. Ez biztos.
Sok mindenben csalódott.
Sok embert elveszített, de talált is újakat.
A vége felé jó barátai is voltak.
A késői éveiben Bibi és én voltunk a "rajongói".
Mindig eljött a bulijainkra.
Annyiszor jött, gyakran velünk bulizott,
elmentünk a Válgame Diosba. És biztos vagyok benne,
hogy azért is jött annyit, mert mi tényleg figyeltünk rá.
Volt egy nagy faasztal, ahol hárman ültünk.
Ahogy telt az este, egyre többen jöttek,
és azt mondta: Gyere, ülj le ide.
Imádtam Sarát, és Loles is.
Akkor az annyira igazi volt, és csodálatos.
Sokan mondták: Jaj, de öreg, de fáradt.
De nem, csak szomorú volt.
Egyszer csak felhívtak a Glamour magazintól, és azt mondták:
Interjút szeretnénk Sara Montiellel.
A Boris-szal készült fotó lett...
az utolsó fotózás.
Azt akartam, hogy szeretve érezze magát,
főleg annyi év után, amikor csak bántották.
Készítettem neki francia pezsgőt,
meg Cohiba szivart, amit szeretett. És rózsát is...
Alberto tényleg odafigyelt az ilyen dolgokra,
és látszott, hogy mindent alaposan átgondolt.
Ott fekszik az ágyban, félig meztelenül, a lepedőkkel.
Ez a nő egyszerűen hihetetlen.
Őszintén bánom, hogy nem sikerült megértenem,
hogy Sara tényleg lehetett volna a barátom.
Ő tényleg kinyújtotta a kezét felém. Annyit köszönhetünk neki.
Még mindig tartozunk neki egy méltó tisztelgéssel.
Spanyolország igazságtalan volt egy ilyen alakhoz, mint Sara.
Szerintem jobban örült volna, ha több elismerést kapott volna,
mint amilyet Miamiban kapott.
És például New Yorkban is szerveztek eseményeket neki.
Sara New Yorkban zárta amerikai turnéját. Járt Chicagóban,
és a Cincinnati Egyetemen is, ahol szintén megemlékeztek róla.
Annyi igazságtalanság történt vele. Megérdemelné a Goya életműdíjat.
Ő egy úttörő.
Sara Montiel filmjeit milliók látták világszerte.
És hogy a Filmakadémia nem adott neki díjat...
egy életmű Goyát, ami nem is lenne nagy dolog. Nem tudom megbocsátani.
Őszinte leszek, mindig azt hittem,
hogy minden lepereg róla. De a Goya-díj miatt nem.
Nézzétek, nem volt másik nő, aki ekkora szépséget
képviselt volna a világban.
Adjátok neki az életmű Goyát, mert ő érdemli meg a legjobban.
Nézz oda, látni fogod, hogy jön anyád. És a húgod is.
- Hol? - Anya!
Anya! Anya!
Arra emlékszem, hogy anyám leült,
de háttal ült nekem, a falat nézte.
És amikor eljöttem, furcsa érzésem volt,
mintha éreztem volna valamit, hogy történni fog valami.
És akkor nem leszünk már itt. És akkor azt mondod majd:
Nézd, ott voltam anyuval, apuval, az öcsémmel és a nagymamával,
Fannyval. Érted?
Emlékszem egy üzenetre is,
a húgom tudta, hogy vizsgám lesz, és írt: "Anyu meghalt".
Persze azonnal felkaptam a telefont,
felhívtam, és megerősítették. Nem akartam elhinni.
Ana volt vele, az a lány, akiben mind megbíztunk és a karjaiban halt meg.
A nővérem otthon volt, próbálták újraéleszteni...
Szívroham vitte el. Egyik pillanatról a másikra.
Nekem, a nap, amikor Sara meghalt...
Istenem, az egyik legrosszabb nap volt az életemben.
Pár nappal előtte felhívott, hogy ugorjak át hozzá.
De közbejött valami, és az a beszélgetés nem jött össze.
Nagyon rosszul éreztem magam.
Nem tudom, olyan érzésem volt, hogy...
Tudod, azok a dolgok, amikre nem számítasz.
Nem tudtam reagálni.
Nem betegség miatt halt meg. Hogy öreg volt?
Persze, öreg volt, de pont annyira, mint mikor utoljára láttam.
De nem úgy nézett ki, mint aki meg fog halni.
Legalább, ha így nézzük, hirtelen halt meg.
Ma több száz rajongó búcsúzott el tőle. Sara Montieltől,
a nagy dívától, aki volt. És egyben ő is elbúcsúzott tőlük.
A ravatala végigment a Gran Víán, taps kísérte.
Mintha Madrid is érezte volna,
hogy a legnagyobb sztárját búcsúztatja.
Éljen Sara! Éljen a Violetera!
Nagyon meghatódtam.
Akkor éreztem igazán, hogy Sara Montiel mennyire fontos volt.
Fiatalok, gyerekek, idősek, mindenki tapsolt.
Ő egy intézmény volt, tényleg az.
Nekem nemcsak anyám volt, hanem egy történelmi személyiség is.
Ott álltam a koporsója előtt egyedül.
Nagyon érzelmes ifjúsága volt. Sosem öregedett meg.
És én úgy búcsúztam, ahogy helyesnek láttam.
Az életem egy percét mellette tölthettem és az csodálatos volt.
Fontos volt ott lennem, mert egy olyan embertől búcsúztam el,
aki anélkül is sokat jelentett, hogy az akart volna lenni.
Szerintem tisztelettel tartoztunk neki,
mert egy csodás művész volt, egy csodálatos nő,
egy csodálatos ember és egy nagyon jó anya.
És egy nagyon kedves barát. Tudtam, hogy búcsúzni jövök,
és sokkal több embernek kellett volna jönnie.
Aznap szomorú voltam, mert nagyon kevés ismerős arcot láttam.
Loles, meg három másik ember.
Nem voltak ott a hivatalosak, a szakmabeliek, az utcán a tömeg.
Spanyolország szépen temeti a halottait, Sarát nem temette úgy.
Egy olyan ország,
ami nem ad tiszteletet, nem búcsúzik el
a legnagyobb művészeitől,
az számomra egy nagyon műveletlen ország.
Ma sok minden elhangzik,
mert a fiatalok nem ismerik Sara Montiel jelentőségét.
Ezért egy torz kép marad róla.
Pedig Sara a spanyol filmipar egyik legnagyobb alakja volt.
Az a Hola-címlap sok embernek ártott,
ahogy az a házasság és a Tony Hernández-es rész is.
Ha valakinek ezzel gondja volt,
- tévedett. - De most komolyan,
tudod, mit tett Sara Montiel?
Fogalmad sincs, ugye?
Vagy csak az utolsó négy évét látod Sarának?
Mindig érezzük, hogy Sara volt az első,
aki spanyol nyelven sztár lett.
Egy Sara Montiel-szerű színésznő sosem hal meg. Ő halhatatlan.
Lehetetlen, hogy legyen még egy Sara.
Nem arról van szó, hogy hiányzik, hanem nincs még egy olyan, mint ő.
Sara Montiel olyan, mintha egy álomba lépnél, egy csodás álomba.
Dráma. Báj.
Érzékenység.
És legfőképp, élni akarást,
és mindig előre nézést sugárzott.
Ő a mi történelmünk része volt,
a mi szórakoztatásunk történetéé.
Sajnos anya már nincs velünk.
És igaz, hogy mindent jobban értékelünk, amikor már nincs.
- Én is elmentem elbúcsúzni tőle. - Antonia.
Őt nem lehet elfelejteni az évek során.
Éreztem mások szeretetét
amiatt, hogy a Montiel családhoz tartozom.
És büszkén viselem ezt a nevet.
Nagyon jó tanító volt: megmutatta, hogyan kell élvezni az életet...
Szabadsággal és azzal, amit csak akarsz.
Elragadó volt, közvetlen...
Nagy tiszteletet éreztem iránta, mély szeretetet és csodálatot.
Térdre borulok e nő előtt.
- Csodálatos. - Ne mozogj, Antonia.
Ő volt a legjobb barátom, nagyon szerettem. Megismételhetetlen.
Szerettük, szeretjük, és emlékezünk rá.
Antonia Abad örökké él a szívünkben.
A gondolataim és a szívem mindig vele volt. Mindig.
Dicsőség Sara Montielnek.
Milyen mondat maradjon meg rólad?
Egyszerűen: Sara Montiel.