Saře trvalo dlouho, než se přenesla přes smrt Pepeho.
Ale byla to silná žena, velmi silná.
Saru jsem viděla smutnou, když zemřel Pepe. Pouze jen tehdy.
Když Pepe zemřel, z její tváře se vytratil úsměv.
Oči Sary nebyly jako předtím, i když neplakala.
Po otcově smrti jsem si uvědomil,
že otec byl takový článek, který všechno spojoval.
Naši rodinu, moji matku, vlastně všechno.
Můj život by byl zřejmě hodně jiný, kdybych zůstal na Mallorce.
Pravdou je, že jsem se na matku velice zlobil.
Proč mě odděluješ od všeho, co mě spojuje s ostrovem?
Chtělo to velkou odvahu říct: "Tady nemůžu zůstat." A odjet do Madridu.
Už se tu necítila dobře, aby se stoprocentně mohla starat o děti.
Teď už se umím vžít do situace své matky a říkám: "Bravo."
Nebylo snadné opustit život na Mallorce,
život ve čtyřech ve vile Na Burguesa.
Když tam musela pracovat a být Super Sarou...
Byla Super Sarou, protože byla skvělá herečka, herečka s velkým H.
Ticho na place, točíme. Připraveni?
-Řekl byste, že je fénix? -Ano, ano, ano...
Byla silná. Velmi silná. Super Sara, super žena.
"Hledají mě už několik dní.
A nemohou mě najít,
protože jim v tom brání moje zvláštní síla.
Jsem mutant. Jsem Super Sara.
Jsem pronásledovaná a pomlouvaná pro nic za nic.
Protože jsem to já, kdo střílí."
Dělala vše pro dobro světa.
Ale probouzí hlubokou nenávist.
Je to čirá závist, byla nepochopena. To je ale život.
Protože byla a je střelkyní.
Protože byla a vždycky bude... Super Sara.
Super Sara. Super Sara.
Super Sara. Super Sara
Protože byla a vždycky bude... Super Sara
KAPITOLA 3. ALE CO JE TO ZA VÝMYSL?
-Sara Montiel. -Sara Montiel.
Sara Montiel!
90. léta byla pro Saru a její vrstevnice velmi komplikovaná,
protože hudba, filmy a vše, co se v té době dělalo,
se velmi lišilo od toho, co dělaly předtím.
Minulost je minulost.
Vše, co máme, je přítomnost.
A tu myšlenku, tak typickou pro šoubyznys a hvězdný systém,
že člověk musí pořád něco dělat, Sara už měla.
Sara! Sara!
Super Sara!
Zjistila, že policie ji hledá už několik dní.
A nemohou ji najít, protože jim v tom brání její zvláštní síla.
Protože to byla a je to ona, kdo střílí.
Protože byla a vždycky bude Super Sara!
Jsem velký fanoušek Sařina popového období,
které začalo albem Purísimo Sara.
Měla jsem štěstí na skvělé a mladé skladatele.
Pohybuje se v rytmu nové doby a znovu objevuje sama sebe.
Rozhodla se zcela přehodnotit svůj repertoár a obrátit se na mladé lidi.
Na tomto albu jsou písně Sabiny...
Skladatelé jako José María Cano ze skupiny Mecano...
- Canut. -A také Carlos Berlanga, mimořádně talentovaný muž.
Album, na kterém Sara řekla: "Všichni jste velmi moderní, ale já jsem víc."
Prezentuje Purísimo Sara a my tančíme "Macho".
Když mi choreograf zavolal, že má pro mě práci, řekl jsem:
"To snad ne. Pracuju se Sarou!"
Mluvíme o šesti, sedmi letech,
kdy Sara byla popovou divou, byla Madonnou španělské scény.
Došlo k vtipné příhodě. Choreograf připravoval číslo
a všichni tanečníci, kluci, ji obklopili.
Byla na lehátku.Tančili jsme a museli jsme se k ní přiblížit.
Pomyslel jsem si: "No, respektujme ji, její prostor..."
Zastavila nás a řekla: "Ne, ne, ne, ne, ne...
Já jsem Sara, dotkněte se mě!"
Začala zvedat nohu a my všichni: "Uvidíme, kdo ji chytí za nohu."
Báječné, báječné.
Neohrožená žena, která se nikdy nebála.
Její současníci by možná měli námitky, ale Sara se do toho vrhla.
Hele, mami. Proč neuděláš španělské Bakalao?
A já na to: "Tak jo." A tak mám tři písničky Bakalao.
-Bakalao... -Španělské techno.
Sara jede po "trase Bakalao", prosím.
Kouřím, čekám na muže, kterého miluji...
Udělej to, jeď, jeď, jeď!
-...za skly veselých oken. -Potlesk. Ano, pane.
Pokud je to rytmus okamžiku, tak proč přemýšlet zpětně
a vracet se do minulosti, když jste v přítomnosti...
Dobří umělci, jsou tací, kteří předběhli svou dobu.
-No, samozřejmě. -A tady je klasik, který jde s dobou.
A ta myšlenka, která je pro hvězdný systém tak charakteristická,
že člověk musí pořád něco dělat, a to pro radost
a že ho to baví, tu Sara měla.
A myslím, že to také trochu vypovídá o její nesmírné inteligenci,
že to uměla rozpoznat, když to ostatní nedokázali.
Řekla bych, že je jednou z mála, která po mnoho desetiletí
nosila paruky.
Vše bylo přehnané.
Její nehty byly samozřejmě hodně dlouhé.
Lakuji si nehty, protože jsem velmi moderní.
Určuje trendy v oblasti nehtů. Mám je dlouhé díky babičce a ní.
Jezdím do New Yorku, do Londýna a vidím že barevné nehty jsou v módě.
Měla zelené nehty a také si na ně dávala kamínky.
Pak s tím přišla Rosalía a řada mezinárodních zpěváků.
Teď na nich mám kamínky.
-Kamínky. Můžu se podívat? -Malé kamínky.
Dělala, co se jí zachtělo. "Na co mám dnes chut'?
Dopřeju si to nejlepší.
No, mám chut' si nasadit tuhle tyrkysovou věc
a použiju ty nejextravagantnější třpytky, abych všechny oslnila."
Všechno, co je dnes v módě a v líčení normální jako je
konturování, zvětšování očí, oční linky, kočičí oči,
tohle všechno Sara Montiel dělala už od 60. let.
Je to takový nadčasový vzhled.
Kim Kardashian, Monica Belluci by ho mohly nosit právě teď.
Máte jasnou představu o tom, co se vám líbí, v čem vypadáte dobře...
A Sara v tom měla jasno, a proto vždy trvala na tom,
aby při rozhovorech v televizi použili její slavnou punčochu.
-Ale jsi to ty? -Samozřejmě. -Vyděsili jste mě.
Nasadili jsme si je, protože ty vždycky používáš punčochy...
Samozřejmě, ta slavná punčocha.
Takhle se punčochy nenosí.
Punčocha se nasazuje na kameru, aby vám odstranila vrásky.
Punčochy si brala na natáčení 40 let a my jsme se tomu smáli.
Vymyslela předchůdce filtrů.
Tanečníci pak vypadali o 15 let mladší. Vypadali jsme jako děti.
Byla to vlastně prehistorie filtrů a jiných.
Byla hodně chytrá.
Vzpomeňte si, jak se objevila v show Fernanda Schwartze a Any Sineriz.
Měla na hlavě punčochu, jako by je chtěla přepadnout.
Punčocha je moc důležitá, protože díky ní nejsou vidět mé vrásky.
Lidé si neumí představit, jak byla vtipná, jaký měla smysl pro humor.
Sara si neustále ze sebe dělala legraci.
Vypadá skvěle, mimo jiné i díky nedávné plastické operaci.
Ze zbytků kůže jsem si vyrobila kožené peněženky.
To je Sařin smysl pro humor.
Dělala si legraci ze své operace, což bylo také velmi chytré,
protože v té době plastické operace byly hodně diskutované.
I v tom byla transgresivní.
Je tak úžasná, že si dokáže dělat legraci z toho, jaká je.
Když chcete mít podobnou krásu... ne stejnou, samozřejmě...
Dejte punčochu před kameru a uvidíte, jak to funguje.
-Děkuji vám, Saro Montiel. -Děkuji.
Sara Montiel byla pro média velmi barvitou postavou.
Vidíme to zejména, když Sara Montiel vystupovala v televizi.
A pak přišla s nápadem, že show se bude točit přímo o ní.
Viděli jsme, jak Saru Montiel zachraňují před požárem.
-Poděkujte jim, ano? -Ano. -Všude bylo hodně kouře.
A dokonce jsme viděli Saru Montiel, jak jde zpívat do vězení.
A v roce 1995, ve věku 67 let, opět pózovala pro časopis Interview.
V té době už to byla dáma v určitém věku, jak se říká v USA.
Nenosila podprsenku, nosila hluboké výstřihy,
a když jste to komentovali, řekla: "Ale vypadám fantasticky".
Je se sebou spokojená, tak proč by se měla měnit?
Nosím tolik flitrů, kolik chci. Líčím se, jak chci a chodím, kam chci.
Nikdy nepřemýšlela o tom, kolik jí je let.
A to bylo předmětem kritiky.
Já už jsem také v určitém věku a také jsem si tím prošla.
Tato dáma je příliš stará na časopis Interview.
Proč ta paní adoptuje děti? Proč dělá tyhle pořady?
Mnoho ženám, které byly známé především svou krásou,
které byly erotickými legendami, není odpuštěno, že zestárly.
Starší ženy jsou někdy očima veřejnosti posuzovány obzvlášt' ostře.
Podívej se na svůj účes, je strašný.
Sám Freddy Krueger se klepe strachy, když vidí ty nehty.
Zlobit se může, ale já bych takhle svou mámu ven nepustil.
Bolí to, když vidíte, jak útočí na umělkyni a chovají se k ní hrozně.
Mě jako umělce se to velmi dotýká.
Sara měla odvahu vyjít na veřejnost bez make-upu. Nelekněte se.
Nenos průhledné oblečení, protože máš madla lásky a jde to vidět.
Sáře nebylo dovoleno zestárnout. A navíc byla trestána za to,
že nemá dokonalou postavu, že nemá obličej bez vrásek.
To si vážně neuvědomujete, že vás veřejnost už nevnímá tak jako dřív?
Říká se tomu důstojné stárnutí. Tento termín je nechutný sám o sobě.
Naznačuje, že musí stárnout tak, jak si myslíte, že by měla stárnout.
Nebarvit si vlasy, nemít plastické operace, nenosit průsvitná trička...
Nosím průhledné topy a nosím je už 30 let.
To byl další příklad mužské šovinistické ignorance.
Bylo v tom hodně posměšků.
Když si poslechnete pořady z té doby, řeknete si:
"Jak může moderátor takto mluvit?"
Nejlepší by bylo, kdyby se zavřela doma
a přestala chodit ven a dělat ze sebe blázna v nočních klubech.
"Jak může Sara Montiel pořád nosit tyhle šaty?"
"Vyleze Sara Montiel na jeviště? Přibrala 20 kg."
Je trochu baculatější. No, macatější.
To je necháte takhle mluvit?
Údajná důstojnost stárnutí, která je od žen vyžadována,
není nic jiného než další vězení, vnucený nám ženám.
Co udělala Sara? Dál se účastnila televizních pořadů,
kde se s ní nesmáli, ale často se smáli jí.
Ale ona to vždycky uměla zvládnout zvláštním způsobem, s lehkostí.
Vy novináři jste už takoví.
-A jací jsme? -Božský.
A Sara se proti tomu bouřila, protože se nikdy nesnažila skrývat.
Měla takovou pracovní morálku: "Tohle je práce, která se teď udělá.
A tohle je televize a tohle je scénář. A tak to udělala.
Hvězda? Ano, jsem hvězda.
Možná, jak říkají, byla ve fázi,
kdy po tak vzrušujícím životě, přišla fáze nudnější.
Měla ráda časopisy a jednoho dne si prohlížela časopis Hola.
A najednou uviděla na obálce časopisu Hola Joann Collins ...
...s podnikatelem o 35 let mladším než ona. Nádhera.
Udělalo to mnoho hvězd: Liza, Elizabeth Taylor...
Elizabeth Taylor jde do léčebny, kde se seznámí se stavebním dělníkem
a on se stane jedním z jejích manželů.
Svatby s lidmi, kteří se náhle objeví v jejich životě, jsou překvapivé.
Myslím, že vzala všechno, co se dělo ve světě,
namíchala si dobrý koktejl a řekla si: "No, příště to budu já."
Ahoj, Saro.
Jak vidíte, narazil jsem tu na Kari.
Je to sen, o kterém jsem si nikdy nemyslel, že se mi splní.
Myslím tím setkání s lidmi, kteří vás osobně znají.
Rodiče mě brávali do kina na vaše filmy
a na mě ta nesmírná krása na velkém plátně udělala velký dojem.
A pravdou je, že od té doby mým idolem vždycky byla Sara Montiel.
Řekla mi, že poznala někoho přes internet.
Jednou mi řekla: "Pedro, zamilovala jsem se". A já tomu nevěřil.
Komu byste věnovala svůj poslední kuplet?
Věnovala bych ho muži, kterého jsem poznala přes internet.
-Vážně? -Ano.
Sara Montiel byla dokonce průkopnicí Tinderu.
-Láska z internetu, internetová vášeň. -To ano.
Musíte držet krok s dobou. Jde o to, že je hodně mladý.
Tony byl fanoušek. Tony byl její velký fanoušek.
Byl to filmový fanoušek, fanoušek ve všech významech slova "fanoušek".
Řekla mi, že má přítele.
Je to Kubánec, výborný chlap a je mnohem mladší než ona,
ale stará se o ni a bude ji doprovázet celý život.
Věřím, že příběh Tonyho Hernándeze byl pravdivý,
protože to byl člověk, který vyučoval film na Havanské univerzitě.
Byl to odborník a obdivovatel její kariéry.
A tak si padli do noty.
Chci vidět polibek.
Sara byla sama a když viděla, že jí Tony věnuje pozornost,
jaké se jí od jiných lidí nedostávalo, šla do toho po hlavě.
Nevím, jestli to bylo chytání se stébla.
Výborně. Nádhera.
My všichni, kteří jsme byli jejími přáteli, jsme tu pro ni byli.
Její vztah k Tonymu jsem chápala, protože její děti už byly velké.
Pak řekla: "Hele, budu mít společníka a budu št'astná."
Řekla mi to těmito slovy: "Nechci být sama, protože jsem velmi osamělá."
"On je muž, který mě zbožňuje, váží si mě a je milovníkem filmů."
Sara se cítila pochopená, měla pocit, že ten muž zná její minulost,
a především měla společnost.
Zeus a Thais se báli, že vztah s Tonym poškodí matčinu image.
Moje děti mají budoucnost, ale já ji nemám, mám přítomnost.
Potřeby dvou lidí se spojily. Jeden cítil lásku ke svému idolu.
Druhý toužil po lásce, protože mu chyběla náklonnost,
kterou mu ostatní nejsou schopni dát, protože není od muže.
Takže budu žít přítomností na maximum.
Víte, co znamená "na maximum"? Na maximum.
Nedělej to, nevyplatí se ti to, neprospěje ti to,
nehodíte se k sobě, i když si to myslíš.
Možná potřebuješ padnout na hubu, aby sis to uvědomila.
I já jsem tohle zažíval. Máma mi často říkala:
"Buď opatrný." A já no to:"Jsem v pohodě." A nedopadlo to.
Děti jí řekly: "Buď tenhle člověk, nebo my."
A odešly z domova,
Můžu vás ujistit, že jí to opravdu zranilo.
Pravdou je, že její děti ten vztah nepřijaly a ona tím velmi trpěla.
Pamatuji si na její žal, který cítila, když ji opustily děti.
Cítila se opravdu špatně, byla zoufalá.
Naprosto chápu postoj jejích dětí. Také bych odešel.
Odešel bych.
Thais prohlásila, že se jí ten vztah vůbec nelíbí.
Už deset let jsem vdova
a nemusím se nikomu zodpovídat, dokonce ani svým dětem.
Jestli se vdám, nebo nevdám.
Jestli si vezmu krokodýla, nebo jestli si vezmu mulu, moje věc.
A ona říká...
"A co, když se vdám?"
Musíš to zveřejnit v časopise Hola
a prodat to za velké peníze.
Řekla mi, abych to nikomu neříkal,
že má exkluzivitu, o kterou by mohla přijít. Velmi výhodnou.
Sara se dohodla s časopisem Hola, ale její plány jsou zmařeny,
když soudce, který je měl oddat u ní doma, 24 hodin předtím vycouval.
Jdou do budovy soudu v Majadahondě.
Myslí si, že o tom nikdo neví a doprovází je dva svědci.
Co se stane? Informaci odvysílá televizní stanice.
Sara Montiel a Tony Hernández se sem zřejmě přijeli vzít.
Tuto zprávu si brzy ověříme.
U soudu jsou nejen všechna média, ale také diváci, Sařini fanoušci.
Všimněte si, že vycházejí každý zvlášt'. Sara vyjde jako první.
Saro, jak se máte? Saro, jak se máte?
-Vdala jste se? -V žádném případě. O co vám jde? Co je to za výmysl?
Sara Montiel nám zanechala první meme 21. století.
O co jde?
O co jde? Co je to za výmysl?
Co je to za výmysl?
Byli jsme si vyřídit papíry, abychom se mohli zítra nebo v pondělí vzít.
Protože tady je nemožné jak umřít, tak se vzít.
Potřebujete na to 800 401 papírů.
Když jsme šli ven, bylo tam spousta lidí.
Tony několik minut počkal, a pak vyšel ven.
A protože si byli vědomi přítomnosti novinářů, převlékli se.
-Tony, pár otázek! -Tony, na okamžik!
Lidi, přišel jsem si jen pro dokumenty, které mi přišly z Kuby.
Dvojčata zahájila století a pokračováním je svatba Sary Montiel.
Představte si, jak je chytrá, když se jí podařilo získat exkluzivitu.
Ona je prostě hvězda.
Lidi, vy odbočujete od tématu...
-Gratulujeme ke svatbě! -Ale my jsme se nevzali!
Následuje příběh, který by vydal na skvělý film.
Byl tam i maskér, který se schoval v kufru.
Ona se s těmi narovnanými zrzavými vlasy předvádí před celým Španělskem.
-Moc děkuji, Saro. -Děkuji, Saro
-Určitě se vdala. -Hodně štěstí!
Šel za jsem jí za svědka, protože na tom trvala.
Na svatbě jsem se ale necítil dobře.
Na základě pravomoci svěřené mi Ústavou
a zejména článkem 51 odst. 1 občanského zákoníku,
prohlašuji Antonia Noela a Maríu Antoniu za manžele.
A nyní prsteny...
Řekla, že jsem pro ni jako bratr, že nikdo z rodiny nepřijde.
Celý svět, včetně dětí, stojí proti ní. Je tak sama. Prosím, přijď.
Tahle fotka byla dobrá, zopakujeme ji.
Tahle byla nejlepší.
To bude dobrá fotka.
Na co Sara Montiel potřebuje 20 milionů peset?
Ne 20, ne 40, ne 50.
Saro, vy to nepotřebujete, nikdy v životě jste nic neprodala.
A nemyslím si, že je potřebuje váš manžel, když má vás.
Nazvala jste nás supy. Víte, co supi jedí? Proč nás krmíte?
Prodej její svatby s Tonym Hernándezem jí velmi ublížil.
Není důstojné lhát. Lhala jste s Tonym veřejnosti.
-Och, mám jed, který je božský. -Jo, jo, jo.
Myslím, že celá ta událost vyzněla pro Saru negativně,
protože kromě jejího smyslu pro humor
se projevila i jakási neupřímnost.
Nebyla to její vina, byla to vina médií.
Snažila se její image zlevnit, zesměšnit ji.
Nepochopili, že Sara jako hvězda chce být v centru pozornosti.
-Lhářka! Lhářka! -Ten prostředníček.
A myslím, že najednou došlo k takovému cvaknutí,
kdy se všechno změnilo a Sara se bohužel stala
karikaturou toho, čím byla po mnoho a mnoho let.
-Saro, byla jsem tam a veřejnost. -Ne, promiňte.
-Promiňte. -Nikdy. Nikdy!
-Saro, říkám, že jste přijela... -Nikdy!
Všichni jsme byli k Saře Montiel děsně nespravedliví.
A to včetně mě. Všichni jsme se na této ženě přiživovali. Všichni.
Režiséři, televize, časopisy...
Díky tomu, že se Sara objevuje v tolika televizních pořadech
a často se objevuje v časopisech, které o jejím vztahu píší,
Sara se stává zcela veřejnou postavou.
Proč by měla sedět poslední roky svého života doma?
Proč by neměla chtít, aby ji nové generace poznaly v televizi?
Byla stejná jako jiné osobnosti. A všichni využívali tisk, všichni.
Náhle, v nejbezmocnější části tohoto strašlivého třetího dějství,
z nebe sestoupí anděl v podobě MTV a zachrání ji.
Báječný.
-Báječný. -Báječný.
"Budu natáčet celosvětovou reklamu s MTV
a oni chtěli Madonnu, ale nakonec si vybrali mě."
Když řeknete: "Díky, vesmíre, protože mě někdo pochopil".
Sara Montiel se stala tváří Evropských hudebních cen.
Ne Jennifer López, ne Madonna.
Myslím, že je nadmíru skvělé, že se televizní stanice jako MTV
rozhodla vybrat Saru pro účast v tomto videoklipu.
Ve Španělsku to vyvolalo trochu rozruch,
protože tady jsme pořád závistiví
a kritizujeme trendsettery a vysmíváme se jim.
"Báječný" umí říct každý, ale ne tak noblesně, jak to říká Sara.
-Poslechneme si to... -Báječný.
Báječný.
Myslíte si, že jste v tomto případě jako matka zachoval správně?
Samozřejmě. V tomto případě i ve všech ostatních.
Vaše dcera má problémy.
Neříkejte mi, že vaše děti někdy neřekly:
"Mami, prosím, nedělej ze sebe hlupáka."
Sara se v určitém okamžiku rozhodla, že na první místo postaví své děti.
Nemohla žít s tímto rozkolem. S tím, že s ní děti nemluví.
Pochopila, že manželství s Tonym je absurdní a nesmí vydržet ani den.
Řekla jsem mu, že chci zpátky své děti,
protože Tony neplnil svou roli manžela.
Protože nechtěl žít tady v Madridu.
Řekla jsem mu, že se musíme rozejít, protože takhle nemůžeme žít.
Cítila jsem se sama, bez dětí, bez něj a bez nikoho.
Věřím, že její mateřská láska zvítězila nad láskou ženy.
V mládí ve skupině, v dospělosti v páru a ve stáří sama.
Sama, s dětmi, bez dětí. Proč?
Protože život vás svým způsobem zatlačí do kouta.
Samota je dobrá nebo špatná, podle toho, jestli si ji člověk vybere.
Kvůli všemu, čím si tato žena prošla,
lidé si pamatují parodii její postavy z doby účinkování v televizi.
LGBT veřejnost nikdy nezapomněla, že byla velkou hvězdou
a že odjela do USA a dobyla svět.
Sara byla první LGBT ikonou ve Španělsku. První.
LGBT komunita bohužel prožívá značně těžké období.
A možná jsme také soucítili s touto ženou a jejím trápením.
A pak tu byl svět fantazie plný třpytu, flitrů,
který nabízela a který se nám všem v queer světě vždycky líbil.
Vždyt' se na mě podívej, miláčku.
Když gaye přitahují tyto divy, není to proto, že bychom jimi chtěli být,
ale proto, že v nich vidíme odraz světa fantazie, světa štěstí,
který nám byl často odepírán.
Viděla jsem Saru Montiel, jak chodí do gay barů.
Říkala: "Pojďme se podívat na moje víly, protože ony mě potřebují.
Prý si mě v Německu zvolili za kmotru, královnu německých gayů.
Když vás napodobují gayové, to je to nejlepší, co vás mohlo potkat.
Jakmile vás přijme LGBT publikum, je vaším nejvěrnějším publikem.
Byli velice loajální právě proto, že i ona byla loajální k nim.
Obdivují mě a já se kamarádím s kluky i s holkami.
Sara Montiel byla tak trochu podivínka,
protože to byla svobodná a sexuální žena, protože se oblékala jinak.
Stejně jako Ježíš Kristus slouží k propagaci křest'anského náboženství,
populární kultura potřebovala Saru Montiel.
Už jsem rozdala některé ze svých krásných šatů
a čekám, že kamarádky předvedou úžasné taneční vystoupení.
Sara určitě inspirovala drag a klasický transvestitismus.
Mám kolegyně, které se celý život živí tím, že jsou Sarou Montiel.
Jejich vystoupení napodobovala, ztvárňovala Saru Montiel.
Byla tu Sara, byla tu Carla Vanoni...
Ale která z nich je ta pravá Sara?
...Margot.
Měli jsme Boro a Nino, velmi dobré drag queens.
Sara milovala, když ji někdo napodoboval.
Nejvíc se mi vybavuje Sandra Montiel, s tou jsem spolupracovala nejčastěji.
Byla totiž mnohem nad věcí.
Ruka, pohyb, mnohem víc než Sara.
Oblékají se jako já, líčí se jako já, dokonce lépe než já.
Sama je úžasnou drag queen.
Sařin make-up, Sařiny lícní kosti, Sařin výraz.
Nedívej se přímo do kamery,
ale trochu na stranu, trochu nakloň hlavičku.
Ano tak, miláčku.
LGTB komunita potřebuje vzory, které vás nutí říkat: "Proč ne já?
Budu žít svůj život tak, jak chci já."
Věděla, že tento druh absolutní fantazie má své publikum.
Vidím Saru a jsem št'astná. Báječně se bavím.
Vděčíme jí za mnoho hodin štěstí.
Líbilo se mi, co udělala s Alaskou. Jako by to říkalo: "Jsem věčná."
Rozhodně...
Odmítám tě poslouchat ani o vteřinu déle...
Očividně...
Udělali jsme to z čirého egoismu,
protože ji obdivujeme, protože je součástí našeho vesmíru.
Jde o to, že Sara nepotřebuje, abychom ji bránili.
Pro nás byla práce se Sarou opravdovým potěšením.
Souboj dvou div, které si vzájemně vjedou do vlasů.
Věděly, co chceme a daly nám to.
Neexistovala úžasnější múza než Sara Montiel.
Myslím, že Sara se stala popovou osobností.
V popovém vesmíru ve Španělsku je hodně málo osobností
a jednou z nich je Sara Montiel.
Jsi nejlepší, Saro. A co víc...
Líbí se mi to, protože se ti podařilo zachovat, a dokonce zlepšit
svůj smysl pro humor, a to tě dělá ještě lepší.
Jsi tak velkolepá, že pro nás už není ve Španělsku místo.
Paco, neotáčej se ke mně zády. Co se děje?
-Skloň se, Paco. Paco, přikrč se! -Cože? -Dřepni si.
Ahoj Paco!
Muž, který byl manažerem společností Sary Montiel,
dnes stanul před soudem. Je obviněn ze zpronevěry.
Obžaloba pro něj požaduje 6 let vězení
a odškodnění, které její děti odhadují na více než 500 000 eur.
Všichni si mysleli, že Tony Hernández Saru zneužívá.
Nejvíc Saře ublížil ten, komu nejvíc důvěřovala.
Byly tam její děti. Vše se odehrálo způsobem, který byl docela...
Když Pepe odešel, odešla s ním celá tato část.
Odešel její zástupce, její obchodník, její průvodce.
Můj otec byl jako článek, který všechno spojoval.
Máma byla dobrá v hodně věcech: v herectví, ve zpěvu, v moderování.
Ale nebyla podnikatelka, nevyznala se ve světě financí.
Francisco je již více než dvacet let pravou rukou umělkyně.
Působil jako její manažer.
Po smrti mého otce to byl on, na koho se matka spoléhala.
Také ho považovala za nejvhodnější osobu, kterou mohla pověřovat.
Tohoto muže jim představil Pepe Tous,
protože byl blízkým přítelem jeho správce.
Chodil k nim domů a měl jejich veškerou důvěru.
Bylo to hodně drsné. Byl jako rodina, skoro jako kdyby vás okradl syn.
Je mi ctí setkat se s vámi všemi...
...postupně z celé Kastilie-La Mancha.
Jedním ze spouštěčů bylo, když jí řekl, že rada pro Kastilie-La Mancha
je pozadu s platbami a že mu nezaplatila.
Znala administrativu rady na její nejvyšší úrovni
a samozřejmě podnikla příslušné kroky.
To není možné. Za galavečery jsme už zaplatili.
-Zažalovala jsem ho... -Ano.
Zažalovala jsem ho za zpronevěru.
Ale stále máte peníze na pohodlný život.
Tento pán si nevzal jen provize,
ale celé dílo Sary Montiel.
Státní zástupce chce 6 let vězení. Částku, kterou odcizil nebo odčerpal
z bankovních účtů Sary Montiel na své vlastní, odhaduje na 350 000 eur.
Nešlo jen o nešt'astnou manažerskou situaci,
ale o organizovanou snahu o zpronevěru.
Dvě desetiletí byl její pravou rukou,
v roce 2008 mu svěřila správu svých nemovitostí a obchodního majetku.
Dával jí prázdné stránky a ona je podepisovala. Byla na to zvyklá.
Byl jmenován jejím opatrovníkem pro případ, že by se stala nesvéprávnou.
Jsem velice smutná, protože... Byl pro mě jako syn.
Saro, vy teď trpíte záchvaty paniky, je to tak?
Provinční soud v Madridu nakonec odsoudil Francisca Fernándeze
ke dvěma letům vězení a pokutě
a k povinnosti zaplatit Sařiným dětem náhradu škody ve výši 350 000 eur.
Někdy, když vám někdo tak blízký tolik ublíží,
je podle mě lepší utrpět menší ztrátu paměti.
Ale ta chuděra ji neztratila.
Je to škoda, protože podle mě toto období matce opravdu ubralo na síle.
Kdyby se to nestalo, máma by žila ještě mnoho let. To vím jistě.
Byla rozčarovaná z mnoha věcí.
Ztratila mnoho lidí a nakonec jiné našla.
Říkám vám, že ke konci měla i dobré přátele.
Na sklonku života byla Bibiinou a mou fanynkou.
Chodila na všechny naše koncerty.
Chodila k nám tak často, že s námi potom chodila na večírky
a chodily jsme do Válgame Dios.
Vím jistě, proč za námi chodila tak často,
protože jsme jí věnovaly pozornost, opravdovou pozornost.
Seděly jsme u velkého dřevěného stolu, seděly jsme tam my tři.
A jak večer pokračoval,
stále k nám chodili nějací lidé a ona říkala: "Pojďte a posaďte se".
Milovala jsem Saru a také Loles. Tenkrát to bylo opravdové a úžasné.
Lidé často říkali:
"Ale ona je už hodně stará, je opravdu unavená."
Ne, ona byla v depresi.
Najednou se ozval časopis Glamour a jeho redaktorka mě poprosila:
"Chtěli bychom, abyste udělal rozhovor se Sarou Montiel."
Článek od Borise byl jejím posledním článkem,
posledním focením.
Chtěl jsem, aby se cítila milovaná, zvlášt' po těch letech obtěžování.
Připravil jsem místo s francouzským šampaňským, které měla Sara ráda,
s doutníky Cohiba, které měla ráda, byly tam růže.
Je pravda, že Alberto věnoval těmto věcem zvláštní pozornost
a je vidět, že měl vše pečlivě propracované.
Leží v posteli a má upravené povlečení, aby vypadal jako nahá.
Ta dáma je upřímně neuvěřitelná.
Opravdu lituji, že jsem nedokázal pochopit,
že Sara mohla být mou přítelkyní
a že se o to opravdu snažila.
Myslím, že jí hodně dlužíme. Nedostalo se jí náležité pocty.
Asi bych měla říct, že ve Španělsku jsme k Saře byli nespravedliví.
Přála si dostávat více poct, jakých se jí dostalo v Miami.
Například v New Yorku pro ni pořádali různé akce.
Sara Montiel v New Yorku uzavírá své turné po USA.
Navštívila také Chicago a univerzitu v Cincinnati, kde jí vzdali hold.
Stalo se jí tolik nespravedlnosti,
protože Sara měla dostat čestnou cenu Goya. Tolik si ji zaslouží.
Prosím vás, ona byla průkopnice.
Filmy Sary Montiel viděly miliony lidí po celém světě.
A to, že to Akademie nepotvrdila udělením čestné ceny Goya...
To nemohu odpustit.
Budu k vám upřímný, vždy se mi zdálo, že jí vše spadlo do klína.
Ale ne, když šlo o cenu Goya.
Mimo tuto zemi nebyla žádná reprezentace krásy
důležitější než ta její.
No tak, dejte jí čestnou cenu Goya.
Protože ona si ji zaslouží nejvíc.
Podívej, tamhle přijíždí tvoje máma a sestra.
-Kde? -Tamhle.
Mami!
Mami! Mami!
Vzpomínám si, jak máma seděla ke mně zády a dívala se do zdi.
A když jsem odcházel, měl jsem velmi zvláštní pocit.
Věřím v tyto věci, věděl jsem, že se něco stane.
A když už tu nebudeme, pak řeknete:
"Podívej, tady jsem s mámou, tátou, bráchou a babičkou Fanny.
Rozumíš tomu?"
Vzpomínám si, jak mi přišla esemeska.
Sestra věděla, že mám zkoušku, a tak mi napsala: "Máma umřela."
Tak jsem samozřejmě rychle vzal telefon a zavolal.
A oni mi to potvrdili. Nechtěl jsem tomu uvěřit.
Byla s Annou, dívkou, které jsme všichni věřili. Zemřela jí v náručí.
Moje sestra byla doma, pokoušeli se ji resuscitovat.
Nakonec její život ukončil infarkt. Z ničeho nic.
Pro mě byl den, kdy Sara zemřela...
Bože můj, byl to jeden z nejhorších dnů, jaké jsem kdy v životě zažila.
Několik dní předtím mi zavolala a požádala mě, abych se zastavila.
Kvůli nepředvídaným okolnostem se to poslední setkání neuskutečnilo.
A pak jsem se cítila opravdu špatně, opravdu hrozně.
Nevím, měla jsem pocit...
Znáte to, když něco nečekáte? "Co to se mnou je?"
Nedokázala jsem reagovat.
Nezemřela proto, že byla nemocná. Nebo, že byla starší?
Ano, byla starší, ale stejně stará jako já.
Ale nevnímala jsem ji jako ženu, která se chystá zemřít.
Alespoň jsme se mohli utěšit tím,
že zemřela tímto způsobem, který byl náhlý.
Stovky fanoušků se loučí se Sarou s jako velkou divou, kterou byla.
Svým způsobem se s nimi také rozloučila.
Její pohřební vůz projel za potlesku po madridské Gran Vía.
Madrid jako by věděl, že se loučí se svou největší hvězdou.
At' žije Sara! At' žije Violetera!
Moc mě to dojalo.
Tehdy jsem si uvědomil, že Sara Montiel je velmi důležitá.
Mladí lidé, děti, starší lidé, všichni tleskají.
Byla jako instituce, taková byla Sara Montiel.
Nejenže jsem měl matku, ale měl jsem také jakousi historickou postavu.
Chvíli jsem stála před rakví sama.
Prožila emotivní mládí. Nikdy nezestárla.
A tak jsem se rozloučila tak, jak jsem si myslela, že bych měla.
Každá minuta mého života, kterou jsem s sní strávila, byla úžasná.
Pro mě bylo důležité být u toho, protože to bylo...
...rozloučení s člověkem, který, aniž by to měl v úmyslu,
byl v mém životě velmi důležitý.
Myslím, že jsme museli vzdát úctu této úžasné umělkyni, úžasné ženě,
úžasnému člověku a opravdu úžasné matce.
A také velmi drahé přítelkyni. Věděla jsem, že se přijdu rozloučit.
A myslím si, že mělo přijít mnohem víc lidí.
Ten den mi bylo smutno, protože tam bylo jen málo známých tváří.
Ale setkala jsem s Loles a třemi dalšími.
Mám na mysli autority, kolegy profesionály, davy v ulicích.
Španělsko své mrtvé pohřbívá dobře, ale pro Saru to neudělalo.
Země...
...která nevzdá hold, úctu a nerozloučí se
se svými největšími umělci...
Mně připadá jako značně zaostalá a nekulturní země.
Myslím, že dnes se vede hodně řečí, protože mladí lidé si nepamatují,
jaká byla Sara Montiel.
A tak máme zkreslený obraz.
Ale Sara byla jednou z hlavních postav filmového průmyslu naší země.
Titulka pro Hola, také to manželství a ten závěr s Tonym Hernándezem,
tyhle věci zkreslily vnímání Sary.
Ale tito lidé se v tomto pohledu velmi mýlí.
Ale no tak. Víte, co Sara Montiel dokázala?
Jste si toho vědomi?
Nebo se zaměříte pouze na poslední čtyři roky Sary Montiel?
Především mějme na paměti, že Sara je první španělsky mluvící hvězdou.
Herečka jako Sara Montiel nikdy nezemře.
Sara Montiel je nesmrtelná.
Není možné, aby existovala jiná Sara.
Ne, že by mi tu někdo jako ona chyběl, ale nikdo takový dnes není.
Sara Montiel je jako vstup do snu, fantastického snu.
Drama.
Šarm.
Citlivost.
Především předávala vůli žít a vůli stále se posouvat vpřed.
Osobnost, která patří do naší historie,
do naší historie zábavy.
Moje maminka už bohužel není mezi námi.
A je pravda, že lidí si vážíme víc, když je nemáme.
Také jsem se rozloučil.
Antonio...
Ani v nadcházejících letech ji nedokážou vymazat.
Cítil jsem náklonnost a lásku lidí, protože mám příjmení Montiel.
A pravdou je, že ho nosím s velkou hrdostí.
Ona byla skvělá učitelka, když nám ukazovala, jak si užívat života.
A to je svoboda a dělat to, na co máte chut'.
Cítím k ní velkou úctu, hlubokou náklonnost a obdiv.
Klaním se k nohám této dámy.
Byla to moje nejlepší kamarádka, měl jsem ji moc rád.
Neopakovatelná.
Měli jsme ji rádi, milujeme ji, vzpomínáme na ni.
Antonia Abad nebude vymazána, dokud bude žít v našich srdcích.
Moje myšlenky a srdce byly vždy s ní. Vždycky.
Sláva Saře Montiel.
Jakou větou byste chtěla být zapamatována?
Jednoduše... Sara Montiel.