Budi iskrena. Jesi li bila srećna u životu?
Da, bila sam veoma srećna. I sad sam veoma srećna.
Slomila si mnoga srca u prošlosti, mnogi su bili očajni.
Iza sebe jesam ostavila dosta očajanja,
neuzvraćenih ljubavi i mnogo tuge.
Ali i mnogo radosti. Pomalo od svega.
Doði, dušo. Stani pored mene.
Ne bih bila iskrena da kažem da mi je život bio tragičan.
Treba da ti se vidi lice. Spusti kako bi se lepo videlo lice.
SUPER SARA
2. epizoda NE OBAZIREM SE NI NA ŠTA
Upoznala sam američkog pisca Ernesta Hemingveja na Kubi.
I rekao mi je: "Ti si Španjolka, moraš da pušiš cigare."
U Španiji su cigare potpuno povezane sa Sarom Montijel.
Nemoguće je odvojiti Saru Montijel od cigare i obrnuto.
Sara je volela da puši cigare. Ne iz navike. Zaista je volela.
Ovde se pali.
Ovako se pali. -Baš si dobra u tome.
Samo sam njoj dozvoljavala da puši kod mene.
Nikom drugom nisam dozvoljavala da puši.
A kako da kažem "ne" Sari Montijel? Pušila je u mojoj kući.
Zar te ne zanima šta drugi govore o tebi?
Ne zanima me. Pušim cigaru.
Mislim da joj je cigara služila kao način da erotizuje ljude.
Ta erotska dvosmislenost je način na koji je privlačila sve.
Ne odreðeni tip muškarca, već sve muškarce.
Kakvo lepo odelo.
A te naočare... Hajde, pogledaj me.
Sviðaju ti se moje noge? -Sara je bila veća od života
i drugačija od drugih žena.
Udavala se četiri puta dok su se drugi venčavali jednom.
Govorili ste o braku s Entonijem Manom koji je tad bio skandal.
To je bilo vreme kad je graðansko venčanje u Španiji bilo smrtni greh.
On je bio razveden i Jevrejin...
To je bilo potpuno van okvira onoga što se očekivalo u to vreme od žene.
Silazila je niza stepenice aviona po dolasku u Španiju.
Neke žene su počele da viču: "Ljadro, ljadro!"
"Ljadro" je naopačke. Nazivale su me "ljadrom".
Treba shvatiti da je zovu droljom.
Gaðale su me kamenjem i nazivale svakakvim imenima na ulici.
I to je primer njene inteligencije.
Uspevala je da pretvori nešto komplikovano u nešto duhovito.
Njen brak s Entonijem Manom se raspao.
Ipak su poticali iz različitih kultura, generacija, zemalja.
Udala se i razvela u svetu u kom razvod nije postojao.
U vreme kad je razvod bio ne samo zločin, već i greh.
Zatim se ponovo udala,
za čoveka koji je bio sušta suprotnost onome o čemu je sanjala.
U crkvi u Rimu, Hose Visente Ramires Olalja iskazuje nestrpljenje.
On je verenik Sare Montijel.
Čente je bio iz tradicionalne porodice sa severa Španije.
Cela porodica je imala zavidne karijere.
Bio je oličenje španskog muškarca tog vremena.
Žena je trebalo da bude u kući.
Uvek sam mislila da je to venčanje u Rimu
imalo mnogo veze s pokušajem da se ona na neki način iskupi.
Time što će se udati "kako dolikuje",
postala bi ono što su od nje očekivali.
Ali čim su se venčali, rekao joj je
da zaboravi da je Sara Montijel. Od sada je ona njegova žena.
Sara mu je rekla: "Izvini, ali neću napustiti posao."
Sama mi je to ispričala. "Udaću se za tebe i ostaću Sara Montijel."
Po povratku s medenog meseca, ostavila ga je i razišli su se.
Oženio se najvećom glumicom na vrhuncu njene karijere
i očekivao da se povuče. To je bila greška.
Imala sam neverovatnu sreću, veoma sam srećna žena,
muškarci su se vrteli oko mene, a ja sam ih ovako otklanjala.
Sara je volela muškarce i verovala je u porodicu,
ali najviše u sebe i svoju karijeru.
Nije prihvatala da bude žena koju muž izdržava.
Bila je nezavisna, samostalna
i izdvajala se onim što jeste: Sara Montijel.
Nju je bilo nemoguće zatvoriti.
Htela sam se skinuti, ali izgleda da neću!
Doći će tvoje vreme. -Sako...
Bila je toliko zavodljiva
da je slamala muška srca, a verovatno i ženska.
Mogla je da osvoji apsolutno svakog i iz svih društvenih slojeva.
Mnoštvo intelektualaca bilo je fascinirano Sarom.
Pre svih, Terens Moiks.
Mnogi intelektualci su mnogo pisali o Sari Montijel.
Pako Umbral: "Sara Montijel je glas žena, dubok i grešan,
s grobljem frajera pod nogama."
Čak i sam Sela. Niko nije odoleo da joj ne posveti nekoliko redova.
Po legendi, kralj Huan Karlos bio je u lovu u planinama Toleda,
a kraljica Sofija se pojavila iznenada na imanju.
Htela je da ga iznenadi, a to ne treba raditi.
Otvarala je vrata za vratima, a kad je došla do poslednjih,
zatekla je Huana Karlosa sa Sarom Montijel.
Da li kralj puši? -Da.
Jednog dana je bila potištena i rekla mi je:
"Volela bih da započnem nov život, skoro da nisam imala privatni život.
Nisam bila ni s više od četvorice ili petorice muškaraca."
Smejao sam se, a ona mi je rekla: "Kakav si ti gad."
Da li je lako živeti sa zvezdom poput tebe?
Mislim da...
Lako je živeti u harmoniji ako se dvoje ljudi vole i poštuju.
Sara je bila u periodu života kad joj je bio potreban neko
ko zna kako da se nosi s njom.
I to je pronašla u Pepeu.
Pepe Tous je bio iz veoma ugledne porodice s Majorke.
Njegov deda je osnovao novine Ultima Hora
i bili su uticajni u društvu i veoma dobro povezani.
To ga je učinilo daleko progresivnijim, modernim čovekom.
Bio je iskusan. Živeo je život i imao je svoj svet.
Pepe je obožavao šou programe s perjem i šljokicama,
voleo je da ide u kabare noću.
Pepe Tous je bio poželjan neženja.
Upoznala sam ga u Palma de Majorki
kad sam izvodila svoj šou "Sara Montijel uživo".
Angažovao me je Teatro Balear, pozorište koje je on vodio.
Upoznao ju je 1970. godine.
Tad je bila u lošem stanju jer joj je majka preminula.
Otkrili su jedno drugo i savršeno se uklopili.
Intelektualno, energetski, emotivno, a pre svega umetnički.
Pogledali smo se i to je bila ljubav na prvi pogled.
On čovek mog života.
Sarine zlatne godine bile su u Holivudu,
ali na ličnom planu, to su godine koje je delila s Pepeom.
Ko je koga osvojio? Pepe Tous Saru Montijel ili obrnuto?
Pokušavam da ga ubedim da je on osvojio mene,
ali zapravo je bilo obostrano.
Antonija, Antonija. -Da?
Prekini da mi pokazuješ zadnjicu. Gledaj ovamo.
Sedi. A ko će tebe snimati s njom?
Poljubi je. Da, sjajno.
Obožavali su se. Nikad nisu bili neraspoloženi.
To nije uobičajeno u vezi.
Bili su par za kojim su se svi okretali gde god bi se pojavili.
Videla sam njihov odnos, bio je jedinstven.
Kao par, bili su moderniji.
Ličili su na hipike, ali su bili otmeni.
Mislim da je Pepe bio ljubav njenog života.
Uverena sam u to. Ali pre svega, bili su srećni.
Tu sreću su prenosili dalje, prenosili su je čak i na vas.
Kupili su predivnu nekretninu u Na Burgesi, daleko od Palme.
Bila je savršena za žurke.
Kuća je bila divna, puna antikviteta i sa sjajnim noćnim životom.
Uvek je bilo ljudi.
Bilo je to pravo ludilo.
Bilo je opasno. Znao si kad stižeš, ali nikad nisi znao kad ćeš otići.
Moja porodica i ja smo bili pozvani da provedemo jedan dan tamo,
a ostajali bismo po deset dana.
Dani su naprosto leteli. -A nama je to bila...
Prilika da se odmorimo i vratimo puni elana.
Palo nam je na pamet da organizujemo seansu prizivanja duhova.
Uz Sarino prisustvo mogli su da se pojave
Džejms Din, Merilin, Greta Garbo...
Stavili smo ruke na sto ovako.
Prošlo je neko vreme i niko se nije pojavio.
Sara je imala jednu stranu punu glamura i sofisticiranosti,
ali je onda volela da nosi kućni ogrtač i šeta plažom.
Upoznala sam Saru u njenoj kući na Majorci 1982.
kad je Pepe Tous angažovao grupu "Alaska y los Pegamoides"
za nastup na koridi u Palma de Majorki.
Onda se pojavila Sara, došla je s plaže mokre kose.
Nije imala ni trunku šminke.
Htela sam da umrem.
Nosila je rep, bila je bez šminke, ceo dan je provodila u moru gola.
Bili su veoma srećni.
Ono što su imali bilo je vredno divljenja, poželjno i zavidno.
Uvek su imali tri ili četiri mala psa u kući u Palmi.
Sara je verovala u porodicu.
Bila je moderna i liberalna, ali je verovala u porodicu.
San joj je bio da ima svoju porodicu.
Kuči.
Želela je da zasnuje dom, porodicu.
Njena želja da postane majka
bila je usklaðena s Pepeovom željom da postane otac.
Nemogućnost da ima decu verovatno je bilo najteže u njenom životu.
Govorilo se da je imala čak do devet spontanih pobačaja.
Možda je imala problema sa začećem i gubila trudnoće.
Ali bila je u poodmakloj trudnoći kad sam je posetila u pozorištu.
Bila je trudna i presrećna što čeka dete s Pepeom.
Blistala je od sreće. Zračila je srećom.
A onda je sve krenulo po zlu.
"Sara Montijel izgubila bebu koju je čekala"
Gubitak te bebe bio je strašan za nju.
Užasno je bilo izgubiti dete s ljubavlju svog života.
Pepe je insistirao da usvoje decu jer Sara nije mogla da ima svoju.
U to vreme u Španiji, usvajanje nije bilo uobičajeno.
Nekada si morao da budeš majka sa 20 ili 25 godina
jer si sa 35 već bio prestar za to.
Odlučili su da usvoje dete kako bi ona konačno mogla da bude majka.
Tais...
Tais!
Užasno mi je loše, moraš mi brzo dati injekciju da mi bude bolje.
Daj mi injekciju.
Odlično. Hvala ti, dušo.
Sećam se toga jer se spominjalo u svim medijima.
Objavljeno je da je Sara Montijel usvojila kćerku Tais iz Brazila.
Bila je toliko ponosna što može da pokaže svoju devojčicu.
Prevazišla je mnoge prepreke. Vlasti nisu uvek bile blagonaklone.
Koliko dugo si njen partner?
Zajedno smo već 14 godina.
Da li vas brine smrtni greh? -Nimalo.
Mi se ne brinemo zbog smrtnog greha. Imali smo graðansko venčanje
da bi naša ćerka mogla da nosi oba prezimena.
Av-av! Iznenaðeni smo, ali presrećni.
Veliko nam je zadovoljstvo da vas pozovemo na venčanje naših vlasnika.
Da zlobnici više ne bi ogovarali, venčaćemo se graðanski.
Na pozivnici su bile fotografije Kuči i Lejdi Boj.
I pisalo je: "Bilo je vreme. Mama i tata se venčavaju."
Zamislite kolika je zvezda bila Sara Montijel.
Čak je i časopis Fotogramas
dodeljivao jednu pozivnicu za njeno venčanje s Pepeom.
Ja sam Pere Garsija iz Ðirone,
i imao sam sreću da budem pozvan na venčanje.
Fotogramas je organizovao takmičenje.
Objavili su oglas: "Prisustvujte venčanju Sare Montijel."
I nakon nedelju dana zazvonio mi je telefon: "Zovemo iz Fotogramasa."
Rekoh: "Nije valjda da idem na venčanje Sare Montijel!"
Venčanje je bilo krcato.
Bilo je ljudi iz sveta šou-biznisa s Palme de Majorke,
radoznalih prolaznika, mnogo divno odevenih ljudi.
Sva lepota Palme bila je tamo, svi ljudi iz šou-biznisa.
Sara Montijel je prolazila meðu stolovima i pozdravila me je.
Rečenica tipa: "Ova gospoða je dobila nagradu
jer koristi taj deterdžent" upotrebljena je i kod mene.
"Ovaj gospodin je pobedio na takmičenju."
A zatim, u 3 ili 4 ujutru,
bila je još jedna žurka uz bazen u kući, trajala je dva dana.
Mislim da sam bio jedini koji nije bio pijan.
Rečeno nam je da je bio sam,
a zvezda je trebalo da ga dovede do nas.
Sećaš li se da sam te pitala jesi li se pomolila?
Ako jesi, možda će nam doći dečak.
Eto vidiš. Njegova majka nam ga je poslala iz raja.
Baš je sladak.
Kad je išla u Alikante po Zeusa, išao sam s njom.
Bio sam prisutan tokom procesa usvajanja.
Zeuse, tata, tvoja sestra i ja pošli smo po tebe, bio si sam.
Želeli smo jednog dečaka.
I želeli smo te svim srcem, pa smo otišli po tebe.
I znaj da si od dana kad smo te doveli, postao naš.
Mi usvojitelji imamo odreðenu zaslugu ili vrednost.
Jer su usvojena deca verovatno najželjenija,
najtraženija i najvoljenija.
Sara ih je tražila sa strašću.
Znam kako se to desilo i koliko je morala da se bori da ima svoju decu.
Provodimo ovde jedno veoma srećno leto.
Leto 1984. godine.
Antonija Abad je bila izuzetna majka i supruga.
Pileći kroket.
Da li ti se sviða? -Naravno da mu se sviða.
Raðaš se s etiketom koju ti nikad više ne skinu.
Naučiš da živiš s njom.
Ali isto tako sam ponosan i zadovoljan
što sam sin Sare Montijel, mita u istoriji filma.
Ne pomeraj to toliko, ne mogu da... -Mama.
Daj mami jedan poljubac.
Kao majka, bila je veoma vesela i veoma prisutna.
Volela je da daje svojoj deci svu ljubav koju je imala.
Pogledaj, ptičica. Avion...
Objašnjavala nam je razne stvari, odakle potičemo...
Pošto smo oboje bili usvojeni,
odmalena su nam to lepo objasnili i rekli razloge.
Svaki dan mi je govorila:
"Iako te nisam rodila, zauvek ću te voleti kao sina." Kao i tata.
Znaš li da se tvoj tata zove Hose Tous Barberan?
On je biznismen i novinar.
Znaš li da je mama...
Pogledaj, evo tate. Tata je tu.
Evo tate. -Doði, dušo.
Uzmi kameru, ja ću stati ovde. Probaću nešto, ljubavi.
Izvini, hoću da probam nešto.
Stani s druge strane. Inače ti je lice u senci.
Pomeri ga ovamo.
Moj tata je bio naporan.
Stalno je snimao. Neprekidno je držao kameru.
"Zeuse, pogledaj me. Poljubi Tais. Poljubi mamu."
Zeuse.
Ovo je za oboje. -Ne! Nije!
Kao deca, sestra i ja smo se mnogo svaðali.
I to zbog običnih stvari poput TV-a, ručka kod kuće, vremena sa psima.
Posebno je bilo to što smo stalno bili okruženi prijateljima kod kuće,
zabavnim, toplim ljudima, onima koji su nam bili bliski.
Sećam se da sam mnogo vremena provodio s ljudima, s prijateljima.
Pako! -Hej.
Pogledaj me na šta ličim.
Pako, sagnite se. -Šta? -Kleknite.
Danas je 27. jul 1985.
Mama je bila zaljubljena u more, obožavala je plovidbu kao i tata.
Leti bismo svakog dana izvozili čamac, išli do luke i isplovili.
Privezali bismo se uz prijatelje mojih roditelja,
spojili brodove, jeli paelju i provodili dan zajedno.
Lepota života na moru i plovidba
zapravo je bio naš svakodnevni život u Palmi.
Za mene je to bio savršen život.
Kad bi me pitali koji deo života bih voleo da proživim ponovo,
svakako bi to bili dani na Majorki
jer su to bili najsrećniji dani kad sam toliko toga doživeo.
Otvaranje božićnih poklona u ponoć u salonu...
Počeli su prvi minuti 1986. godine.
Sećam se i roðendana, bili su ludi...
Tata bi pozvao sve prijatelje: moje, sestrine, svoje i mamine.
Dobro, vreme je za "Operaciju duvanje svećica".
Bilo je predivno. Jasno se sećam tih roðendana.
Beskrajno sam zahvalan svom ocu što je snimao sve te trenutke.
To je ono što sad imamo: predivne uspomene na ta vremena.
Hajde, duvaj! -Kad budeš spremna.
Tais je proslavila 5. roðendan u kući S. Montijel i P. Tousa
Pogledaj u kameru. Napravio je grimasu!
Koliko imaš godina?
Biti dete nekoga poput Sare Montijel nije lako.
Za Božić su uvek organizovane foto sesije.
Bilo je trenutaka da nismo to hteli. Nismo voleli, pogotovo sestra.
Pogledaj tamo i reci: "Ovde sam sa svojom mamom i bratom."
Ovde sam sa svojim batom koji nosi leptir-mašnu.
A kako se zove? -Zejus... -Zeus.
Zeus Tous Abad. -A ti? -Tais Tous Abad.
Porodice su tad bile mnogo više u javnosti nego danas.
Danas, ako neko pozira s detetom, ne smatra se politički korektnim.
Ali 80-ih godina svi smo se slikali sa svojom decom. Besplatno.
To je bilo normalno, imali smo dobar odnos sa štampom.
Tad je odnos sa štampom bio mnogo prisniji.
To je bilo sasvim prirodno. Tako smo to radili.
Iako je bila kćerka dive poput Sare Montijel,
Tais je odmalena odlučila da svetla reflektora nisu za nju.
Pogledaj me. Tais...
Stidela se kamere. Štaviše, jasno je to pokazivala.
Danas je Tais za mene poput sestre.
Uvek su bili veoma zatvoren krug, čak i veoma intiman,
daleko od bliceva i reflektora.
Naravno da ih je predstavljala. Davali su intervjue, ali nevoljno.
Mnogo. A neke sam radila i ja.
Nikad nije htela da bude deo sveta slavnih.
Nudili su joj ogromne sume,
ali Tais im nikad nije ni odgovarala na poziv.
Tais, pogledaj.
Borila se za svoju anonimnost, privatnost, i bila je dosledna.
Tais je sjajna osoba, prijateljica, a bila je i sjajna kćerka.
Tais, možeš li da pokažeš koliko ga voliš?
Ovo je večna ljubav!
"Vrhovni sud priznaje da prodaja dece nije zločin"
Pojedini mediji su pokušali na neki način
da otvore temu o usvajanjima Sare Montijel i Pepea Tousa.
I krenuli su na nju.
Ta tema je najviše povreðivala Saru i Pepea.
Nisu mogli da podnesu da čuju odreðene stvari,
kako tragaju za porodicom njenog sina.
Čak i da je moje dete pronaðeno u kanalizaciji,
niko nema pravo da to kaže.
On sad ima majku i oca.
U jednom nisu pravili kompromise: obraćali su se sudu.
Postavili su granicu za mnoge koji su ih sledili,
braneći čast njihovog sina kao maloletnog lica.
I pobedili su čak i na Vrhovnom sudu.
Moja beba, on je najslaðe stvorenje.
Zeuse, pogledaj galebove!
Moguće je da je majčinstvo pretvorilo Saru Montijel u Antoniju.
Antonija! Antonija!
Za Antoniju. -Antonija je tvoja majka.
Uvek je bila Antonija, ali Sara Montijel
nije bila fiktivni lik, to je bila ona.
Ona je bila i Antonija i Sara.
Kad bi se šminkala, rekla bi: "Stiže Sara Montijel."
Bilo je teško razdvojiti ličnost Antonije Abad
od lika Sare Montijel jer su to bile ista žena.
Jedina razlika je što nije imala toliko šminke i nosila je papuče.
Uvek imaš običaj da pokazuješ grudi.
A neko bi mogao reći: "Izgledaju malo opušteno."
U redu, ali takva sam.
Da ih podignem...
Sačekaj malo...
Ne zanima me. Imam 53 godine i baš me briga.
Za Saru Montijel, seksualnost je bila nešto normalno.
Fotografije u toplesu na plaži na Majorki nisu bile provokacija,
volela da se kupa u toplesu. Imala je drugačiji pogled na svet.
Postoji gomila Sarinih fotografija i intervjua
u kojima je bez problema bila u toplesu
dok u Španiji tad nijedna žena nije smela da skine gornji deo.
Nisam ja kriva što sam roðena u La Manči i što imam prirodne grudi.
Policija joj je čak dolazila u kuću da je kazni.
Ali Sara ih je umilostivila i objasnila im
da tako voli da se sunča kako bi joj grudi bile preplanule.
Na kraju ih je ubedila i nisu je kaznili.
Ali su je zamolili da to ne radi jer će i druge žene početi.
Ona je to već radila i kad god bi mogla, činila bi to još više.
"Sara Montijel potpuno gola"
S koliko godina je Sara to uradila za Intervju?
Sara Montijel je imala 52 godine kad se prvi put slikala za Intervju.
Sara, seksualni i senzualni simbol Španije tog vremena,
i dalje je bila dama koja se skinula i pojavila u Intervjuu
zato što je to želela.
Ona je najvažniji simbol koji je naša zemlja imala
kad je u pitanju seksualna sloboda.
Pojavila se u filmu bez cenzure "Pet jastuka za jednu noć".
Pučito, kako si divan.
Ali ako ti treba još... -Znaš da ne trošim mnogo.
Odlučila sam da napustim film
nakon filmova "Varijete" i "Pet jastuka za jednu noć".
Tako sam odlučila jer je to bilo... Sećate li se filmova bez cenzure?
Otišli biste u kuhinju obučeni da ispržite jaja,
a izašli biste s golim grudima. Nije mi se dopadalo.
Saru taj tip filma nije zanimao.
Iako je bila potpuno progresivna i liberalna,
nije imala problem da se slika u toplesu za odreðene časopise,
sve dok je to sadržavalo minimum pristojnosti.
Ali ti erotski filmovi bili su previše direktni.
Pretpostavljam da ne želite da iskoristite ovu situaciju.
Samo mi je to još falilo večeras. -Kako možete i da pomislite?
Da li vam je i dalje hladno?
Zašto više ne snimate filmove?
Zato što je čaroban, prelep film otišao u istoriju.
Film nije napustio nju. Ona se povukla iz sveta filma.
Bila je u pravu jer se povukla u savršenom trenutku.
Muzika joj je postala spas kad je prestala da snima.
Njene pesme su bile revolucionarne,
niko se tad nije usuðivao to da radi.
Muzički spot za "Touch Me" nije mogao biti moderniji.
Sećam se. Kao da je i dalje vidim kako se valja po podu.
Imamo ženu koja se valja po podu.
Madona je u "Frozen" koristila mnogo efekata,
ali Valerio Lazarov i Sara Montijel to su radili svake nedelje.
Bila je to kombinacija najekstremnijeg erotizma
koji se skoro graničio s parodijom.
Počinjala je pesmu na engleskom puzeći po podu.
Bio je to poseban engleski s jakim akcentom.
Izvodila je "Touch Me", neverovatno erotičnu pesmu.
"Come. Come to me slowly."
A kosa joj je bila fantastična.
I tako je prešla na muzičke emisije u kojima je bila božanstvena.
Nije joj bilo važno da li peva, igra ili glumi razne likove.
Zadržala je status zvezde 70-ih, a da nije morala da snima filmove.
Nije se povukla iz sveta slavnih. Samo je promenila oblik.
Nikad ne smem da zaboravim da ako se zovem Sara Montijel,
ako se i dalje tako zovem,
to je zahvaljujući svima vama, mojoj publici.
Zato hvala što ste večeras bili uz nas.
Šljokice su postale njen zaštitni znak i shvatila je da je publika tu.
To je bilo njeno zlatno mesto kad je scena u pitanju.
Otkrila sam pozorište i publiku,
nešto što dotad nisam imala prilike da osetim.
Otkriće toga bilo je izuzetno važno za mene.
Pepe joj je pomogao da pronaðe pravac.
S njim je ponovo doživela zlatno doba, sad u pozorištu.
Davala je srce i dušu. Morala je tako da radi.
Ne samo zato što joj je bio muž, već i menadžer.
Pepe joj je organizovao najbolju muziku, plesače i najbolje tačke.
Tous je bio biznismen, ali kako je ona bila posao, bila je i šef.
To je samokritika... -I te kako. -I te kako.
Sara je prešla put od seks simbola, pomalo objektivizovane,
do aktivne žene i preduzetnice.
Kad su išli da gledaju Saru, ljude nije zanimala predstava, već ona.
Gledali su je kako radi to što radi, a nije ni bilo važno šta.
Obožavam naslove njenih šou-programa.
Imala je emisije "Saratizuj se", "Super Sara šou".
"Gospoða Sara iz La Manče".
"Njeno veličanstvo Sara Montijel", "Sara uživo".
Jedino što nije nosilo njeno ime bilo je "Taksi do pobede".
S takvim naslovima, bilo je savršeno jasno ko je zvezda.
Pogledaj ko je u publici.
Jedan je Karlos Berlanga, drugi je Santijago Kariljo.
Evo me...
Bilo je sjajno što ju je publika videla jer je delovala nedostižno.
Sara Montijel je bila nedostižna.
Šteta što ste daleko, vaše veličanstvo.
Ne možete da mi dodate cigaru.
Prvi put sam je videla u pozorištu Kalderon kad sam imala 17 godina.
Bila sam fascinirana kad sam je videla. Fascinirana.
Kad je bila u Viktoriji, a ja u Arnauu...
Mislim da je to bilo 1979. godine.
Otišla sam da je vidim i Pepe me je srdačno primio:
"Draga Loles, kako si?"
Prvi put sam videla Saru Montijel uživo u pozorištu Viktorija.
Poljubila me je dvaput i zaplakala sam.
Bila je potpuno zatečena.
Rekla sam joj da neverovatno liči na moju majku.
Ta priča je dirnula Saru Montijel i postala sam deo njenog života.
Kad god bih tražila šminku,
bilo to senke, rumenilo ili četkice,
uvek sam kupovala duplo i poklanjala njoj.
Sve joj se dopadalo.
Pozorište ju je približilo publici, učinilo je humanijom.
Na taj način su ljudi mogli da uživaju u njoj na ličnijem nivou.
Dobro veče, dame i gospodo.
Drago mi je što sam večeras s vama i što mogu predstaviti naš novi šou:
"Doði na Paralelo".
Sve što je radila u filmu i muzičkim emisijama, prenela je na televiziju.
Obožavala sam kad bi počela emisija.
Zavesa bi se podigla, a ona bi se uvek pojavila u drugačijem kostimu.
To je radila jer je bila u SAD. A šta smo tamo imali?
Programe koje su vodili Šer, Čaro Baesa,
Širli Maklejn, čak i Lusil Bol i Kerol Barnet.
Sve su one imale takav format emisija.
A Sara je bila savršena za tu vrstu programa.
Oblačila se u sve i svašta, uključujući i mušku odeću.
Neko je zvao vatrogasce!
Vodila je, pevala, glumila, intervjuisala. To je bila novina.
Predstaviću vam Huana Himena...
Mog pomoćnika...
Pitao sam se gde je kamera. Zar ja da budem voditelj sa Sarom Montijel?
Ja ne pravim dogovore s bledolikima.
"Doði na Paralelo" bio je povratak Sare Montijel
koji ju je ponovo vratio pod svetla reflektora.
Pepe se pobrinuo da Sara pažljivo proučava scenario.
Držao je sve pod kontrolom, želeo je da nastupa s važnim ljudima.
Bilo je mnogo zvezda u toj emisiji.
Selija Kruz!
I Boni Tajler...
Robert Palmer...
Šarl Aznavur...
I Samanta Foks! To je bilo ludo.
Imala je neku fantastičnu magiju.
Bibi Andersen.
Ona je spontanost, ona je lepota... Ona je sve.
Norma Duval.
Bila sam oduševljena što sam u emisiji.
Sjajno sam se provela s njom. "Normita, uradila si sjajan posao."
Hladno je. Dušo...
Gde je zum? -Zum je odmah iznad tvojih prstiju.
Pronašla sam ga.
Jednog dana mi se učinilo da se Sara čudno ponaša.
Pitao sam je da li je dobro, da li se nešto dešava.
Bila je na probi epizode o Seviljskom sajmu.
Marija del Monte je bila na probi, zauvek ću pamtiti.
Znao sam da je Pepe Tous išao na lekarske preglede,
ali nisam znao zbog čega. Izmeðu scena sam prišao Sari i pitao je:
"Antonija, kako je Pepe?"
Briznula je u plač kao dete, zagrlila me je.
Gledate divu, zvezdu, kako se potpuno slama...
Bilo je teško.
Imao je uznapredovali karcinom debelog creva.
Nažalost, nije bilo mnogo opcija za lečenje.
A mojoj majci su rekli da njen muž ima još tri meseca života.
Bilo je zaista tužno
jer je onda morala da izaðe i održi predstavu.
Večeras je s vama Marija del Monte.
Sara je prolazila kroz Pepeovu bolest praktično sama.
Prvo, nije želela da iko vidi Pepea onakvog kakav je bio.
I morala je hrabro da izdrži.
Rekla mi je: "Molim te, nemoj nikom da kažeš."
Ćutao sam, ali je ona prolazila kroz pakao.
On je bio na klinici pod lažnim imenom.
Posetio sam ga dvaput.
Imala je hrabar izraz lica i bila je uz svog muža
tokom tih nekoliko meseci koliko je bio u bolnici,
pružajući mu podršku i ohrabrenje dok je sama to izdržavala.
Bilo je strašno, zaista užasno.
Saznala sam preko televizije.
Njegov asistent je rekao da je Pepe Tous preminuo.
Njegova deca su bila tamo.
Bilo je to prilično bolno iskustvo,
ali ne toliko za njega, uvek je bio vedar i...
Bili su uz njega do kraja.
Posmrtni ostaci g. Tousa, muža i menadžera Sare Montijel,
kremirani su danas po podne na groblju u Barseloni.
Popularnu glumicu i pevačicu uvek su pratili porodica i prijatelji.
Kad je bio pri svesti, koristili smo vreme da pričamo, iskažemo ljubav
i da govorimo o njegovom oporavku.
Ali on nikad nije znao da umire, to nisam dozvolila.
Posmatrala je kako joj muž polako nestaje tokom tri meseca
i ništa nije rekla, imala je hrabar izraz lica, nastupala,
bila na televiziji kao da se ništa ne dešava.
Čak i ako je najbolja glumica, teško je igrati tu ulogu.
Prihvatiću to i nastaviti dalje uz pomoć dece i prijatelja.
Otišao je tvoj muž, tvoja osoba od poverenja,
osa oko koje si se okretala, tvoj oslonac,
a ti ostaješ sama s dvoje dece da se suočiš sa svetom.
Zdravo. -Zdravo.
Spavao sam, a ona je legla pored mene i rekla:
"Tata je na nebu." Pitaš se da li će se vratiti.
Nebo je kao da kažeš da je otišao u kafanu ili restoran.
Bile su mi potrebne godine da to shvatim.
Zapravo je komplikovano.
Zeuse. Zeuse. Zdravo. Umeš li da trepćeš trepavicama?
Smrt Pepea Tousa bila je neverovatno tužna.
Čim sam saznala, bukirala sam let za Palmu.
Uspeo sam da provedem nekoliko dana...
U žalosti s njom.
Video sam da je Antonija bila snažna i čvrsta žena, ali prepuna emocija.
Zahvalna sam svima koji su mi poslali telegram,
ljudima koje poznajem i onima koje ne poznajem.
Izrazili su nam saučešće jer smo Sara Montijel i Pepe Tous.
Želim da im zahvalim jer sam dobila stotine i stotine telegrama.
Želim ovo ponovo da ti pokažem. Iz 1992. godine je. Divno je.
Madrid, jesen 1992.
"Draga Saro..." -Sećaš li se da si pisala to pismo? -Da.
Sećam se da sam tražila papir,
tražila sam boju, tražila sam i kovertu.
Napisala sam sledeće: "Draga Saro.
Ne postoje reči koje mogu da izleče tvoje rane..."
"Svi smo ovde s tobom.
Za nas si divna.
Kad kažem 'mi', mislim na grupu nas žena..."
Bilo nas je mnogo.
"Mislim na grupu nas žena koje te volimo...
I kojima si veoma blizu srca.
Budi jaka, Saro.
Jer je on svud oko tebe i čuva te.
Kao i uvek.
I mi smo ovde, nadajući se da ćeš naći mir i spokoj."
Teško joj je bilo da to pronaðe.
"Šaljem mnogo ljubavi tebi i tvojoj deci.
Volim te. Loles Leon."
Pepe Tous nikada nije mislio da će preminuti pre Antonije.
Došao je čovek za sahranu i trebalo je platiti čekovima.
Sara mi je rekla: "Čelo, umeš li da pišeš čekove?"
Gledala sam je i odgovorila:
"Da, ali nisam ponela svoju čekovnu knjižicu." Zaplakala je i rekla:
"Ne umem da ispišem ček, a moram da platim pogrebniku za sahranu."
Tad sam shvatila koliko je Sara Montijel bila sama.
U SLEDEĆOJ EPIZODI
Zdravo, Saro.
Kao što vidiš, sreo sam Kari.
To je san za koji nisam mislio da će se ostvariti.
Rekla je da je upoznala nekog preko interneta.
Ta osoba nije dobra, nije prava za tebe.
Nije mogla da živi s tim prekidom, deca nisu pričala s njom.
"Ovo moraš da objaviš u časopisu 'Hello'. Naplati im bogatstvo."
Kako si, Saro?
Vrata njenog doma uvek su bila otvorena za mnoge prijatelje.
Čak i za one koji su je izdali.
Kao da je član porodice, kao da ti neko otima dete.
Mislim da je odjednom došlo do preloma,
sve se promenilo i, nažalost, Sara je postala
karikatura onoga što je godinama bila.
A publika je zviždala Sari Montijel. -Nikad! Nikad!
Saro, došla si s Tonijem...
Svi smo bili veoma nepravedni prema Sari Montijel.
Šteta, mislim da je upravo to bio onaj period
koji je ugasio moju majku.