Fii sinceră. Ai fost fericită în viaţă ?
Da, am fost foarte fericită. Sunt foarte fericită.
Ai frânt multe inimi. Ai lăsat mulţi bărbaţi disperaţi.
Am lăsat în urmă multă disperare, iubiri neîmpărtăşite şi tristeţe.
Dar şi bucurie. Un pic din toate.
Vino aici, scumpo ! Vino lângă mine !
N-aş fi sinceră dacă aş spune că viaţa mea a fost o tragedie.
Trebuie să-ţi văd faţa.
Priveşte în jos, să ţi se vadă faţa.
A făcut totul Ca să răsfeţe lumea
Dar sentimentul trezit a fost ura
Invidie pură, a fost neînţeleasă Ce viaţă
Ea era cea care Punea la cale ţara
Fiindcă ea a fost şi va rămâne Super Sara
Pentru că ea a fost şi va rămâne
Super Sara.
CAPITOLUL DOI AM FUMAT UN TRABUC
L-am cunoscut pe scriitorul american Ernest Hemingway în Cuba.
Şi mi-a zis:
"Eşti o femeie spaniolă. Trebuie să fumezi trabucuri."
În Spania, trabucurile sunt complet asociate cu Sara Montiel.
Nu o poţi separa pe Sara Montiel de trabuc şi viceversa.
Sarei îi plăcea să fumeze trabucuri. Nu era de faţadă. Îi plăcea.
Îl aprinzi aici.
-Îl ţii aşa. -Te pricepi. Hai să vedem...
Sara Montiel e singura care are voie să fumeze în casa mea.
Când oamenii întreabă: "Pot fuma ?", zic: "Nu."
Pe Sara Montiel nu am putut-o refuza. A fumat în casa mea.
Nu te interesează deloc ce se spune despre tine ?
Nu, n-aş spune asta.
-Fumez un trabuc. -Fumează.
Trabucurile erau felul ei de a seduce oamenii.
O ambiguitate erotică, un mod de a atrage pe oricine.
Nu un anumit tip de bărbat, ci toţi bărbaţii.
Ce costum minunat !
Şi ochelarii ăia...
-Uită-te la mine. -Da...
Îţi plac picioarele mele ?
Sara a fost importantă şi diferită pentru femei.
A fost o pionieră.
S-a măritat de patru ori ! În Spania, o faci o singură dată.
Căsătoria cu Anthony Mann a fost un scandal.
Pe atunci, ceremonia civilă era un păcat capital în Spania.
El era divorţat, era evreu...
Nu asta se aştepta
din partea unei femei spaniole din acea perioadă.
Ea cobora scara avionului, la sosirea în Spania.
Unele femei au început să scandeze "căţea".
"Căţea". Nu era vorba despre câini. Mă făceau destrăbălată.
Apoi înţelegi. "Destrăbălată."
Au aruncat cu pietre în mine, m-au insultat pe stradă.
Da, pietre.
Asta i-a demonstrat inteligenţa.
A transformat totul într-o poveste amuzantă.
Căsnicia ei cu Anthony Mann s-a destrămat.
Până la urmă, proveneau din culturi diferite,
generaţii diferite, ţări diferite.
S-a măritat şi a divorţat într-o lume în care divorţul nu exista.
Divorţul era considerat nu doar un delict, ci şi un păcat.
După aceea, s-a recăsătorit
cu un bărbat care era complet opusul a ceea ce visase ea.
La biserica Montserrat din Roma,
José Vicente Ramírez Olalla dă semne de nerăbdare.
E logodnicul Sarei Montiel.
Chente provenea dintr-o familie tradiţională din nordul Spaniei.
Rudele lui au avut cariere uriaşe.
Chente era simbolul bărbatului spaniol macho.
"Locul nevestei e în bucătărie."
Întotdeauna am crezut că această nuntă la Roma
a fost încercarea ei de a se răscumpăra într-un fel.
Căsătorindu-se cum se cuvine,
avea să devină ceea ce se aştepta de la ea.
Dar, imediat ce s-au căsătorit, el i-a spus
să uite că e Sara Montiel. De atunci încolo, ea era soţia lui.
Sara i-a zis: "Regret, dar nu renunţ la slujba mea."
Aşa mi-a povestit ea.
"Mă pot mărita cu tine, dar tot Sara Montiel sunt."
La întoarcerea din luna de miere, l-a părăsit.
Nu a durat prea mult.
S-a căsătorit cu cea mai mare actriţă, la apogeul carierei ei,
şi se aştepta ca ea să se retragă. A fost o greşeală mare.
Am fost incredibil de norocoasă.
Am avut bărbaţi care roiau în jurul meu şi i-am alungat aşa...
Ia de-aici !
Sara iubea bărbaţii şi era foarte orientată spre familie,
dar avea încredere în ea şi în cariera ei.
Nu a acceptat să fie o femeie care depinde de soţul ei.
Era independentă
şi ieşea în evidenţă pe cont propriu, fiind cine era: Sara Montiel.
Era imposibil s-o ţii departe.
Am vrut să mă dezbrac, dar nu se va întâmpla.
-Va veni şi rândul tău. -Jacheta...
Era atât de seducătoare
încât a frânt inimile bărbaţilor şi, probabil, pe cele ale femeilor.
Putea cuceri pe oricine, indiferent de clasa socială.
Mulţi intelectuali erau fascinaţi de Sara.
Mai presus de toţi, Terence Moix.
Mulţi intelectuali au scris pe larg despre Sara Montiel.
Paco Umbral...
"Sara Montiel e o femeie profundă şi seducătoare,
cu un cimitir de cuceriri la picioarele ei."
Chiar şi Cela însuşi. Nimeni nu rezista să-i dedice câteva rânduri.
Legenda spune
că regele Juan Carlos era la vânătoare în munţii din Toledo,
când regina Sofía a apărut pentru a-i face o surpriză.
Nu faci aşa ceva.
A deschis uşă după uşă şi, în spatele ultimei,
i-a găsit pe Juan Carlos şi pe Sara Montiel.
Regele fumează ?
-Regele fumează. -Da.
Într-o zi, se simţea tristă şi mi-a spus:
"Aş vrea să o iau de la capăt,
pentru că nu prea am avut o viaţă privată.
Crezi sau nu, nu am fost decât cu patru sau cinci bărbaţi."
Am izbucnit în râs, şi ea a spus: "Ticălosule."
E uşoară viaţa cu o stea ca tine ?
Păi, cred că...
E simplu să trăieşti în armonie
când doi oameni se iubesc şi se respectă reciproc.
În acel moment, Sara trebuia să găsească pe cineva
care ştia cum să o gestioneze. Iar Pepe era acea persoană.
Familia lui Pepe Tous era renumită în Mallorca.
Bunicul a fondat Última Hora.
Erau foarte influenţi în cercurile sociale.
Aveau multe relaţii.
Era un om mult mai progresist, experimentat şi modern.
A trecut prin multe, cum se spune.
Lui Pepe îi plăceau spectacolele cu boa din pene şi paiete
şi să meargă noaptea la cabaret.
Pepe Tous era un burlac râvnit.
L-am cunoscut la Palma de Mallorca.
Jucam în spectacolul meu Sara Montiel în persoană .
Am fost angajată de teatrul său, Teatro Balear.
A cunoscut-o în 1970.
Ea trecea printr-o perioadă grea, căci îi murise mama.
S-au descoperit reciproc şi s-au potrivit perfect.
Intelectual, energetic, emoţional şi, mai presus de toate, artistic.
Ne-am privit în ochi.
A fost dragoste la prima vedere. Mi-am zis: "El e alesul".
Anii de glorie ai Sarei au fost la Hollywood,
dar, la nivel personal, cei mai frumoşi au fost cu Pepe.
Cine pe cine a sedus ? Pepín a cucerit-o pe Sara sau invers ?
Încerc să-l fac să creadă că el a fost cel care m-a sedus,
dar, de fapt, a fost ceva reciproc.
Antonia !
-Da. -Arată-mi faţa, nu fundul.
Şezi !
Cine te va filma cu ea ?
Dă-i un sărut. Aşa, minunat.
Se adorau. Nu erau niciodată morocănoşi.
Asta nu este normal într-un cuplu.
Oriunde trecea acest cuplu,
toată lumea se întorcea să-i privească.
Am văzut ce relaţie aveau. Era ceva unic.
Formau un cuplu mai "modern".
Amândoi erau un fel de hipioţi, dar cool.
Cred că Pepe a fost iubirea vieţii ei.
Sunt complet convinsă.
Dar, mai presus de orice, erau fericiţi.
Transmiteau fericirea asta şi altora.
Au cumpărat o proprietate uimitoare în Na Burguesa, departe de Palma.
Era perfectă pentru petreceri.
Era o casă frumoasă, plină de antichităţi
şi cu o viaţă de noapte animată.
Întotdeauna era plină de oameni.
Un adevărat haos !
Era un loc periculos.
Ştiai când intri, dar niciodată când vei ieşi.
Mă invitau cu familia să petrecem o zi acolo
şi ajungeam să stăm zece zile.
-Zilele pur şi simplu au zburat. -Iar pentru noi a fost
ocazia de a ne odihni şi de a reveni cu moralul ridicat.
Ne-a trecut odată prin minte să facem o şedinţă de spiritism.
Cu Sara acolo, James Dean,
Marilyn, Greta Garbo ar putea apărea... De ce nu ?
Ne-am pus mâinile pe masă astfel.
A trecut ceva timp şi nimeni nu a apărut.
Sara avea o latură care adora paietele, sclipiciul şi rafinamentul
şi o latură care iubea halatul şi plimbările pe plajă.
Am cunoscut-o pe Sara la ea acasă, în Mallorca în '82,
când Pepe Tous a angajat trupa Alaska y los Pegamoides pentru un concert
la arena de coride din Mallorca.
Sara a venit de pe plajă.
Avea părul ud şi nu era machiată.
Era să mor.
Salut !
Cu părul prins în coadă, nemachiată, mereu în mare,
complet goală...
Au fost foarte fericiţi.
Relaţia lor era de admirat, de dorit şi de invidiat.
Întotdeauna aveau trei sau patru căţei la casa din Palma.
Sara era familistă, dar şi modernă, deschisă, liberală.
Totuşi, iubea viaţa de familie.
Visul ei era să aibă propria familie.
Cuchi !
Îşi dorea să-şi întemeieze un cămin, o familie.
Ea îşi dorea să fie mamă,
iar Pepe îşi dorea să devină tată.
Faptul că nu putea avea copii a fost cea mai mare durere a ei.
Se spune că ar fi avut nouă avorturi spontane în viaţa ei.
Nu reuşea să rămână însărcinată şi a suferit avorturi spontane.
Am fost să o văd o dată la teatru şi avea o sarcină avansată.
Era rotundă şi în culmea fericirii că va avea un copil cu Pepe.
Era încântată şi radia de fericire.
Din păcate, a pierdut-o.
SARA MONTIEL A PIERDUT COPILUL AŞTEPTAT
A fost foarte greu pentru ea.
A fost groaznic să piardă un copil conceput cu iubirea vieţii ei.
Pepe a insistat să adopte, pentru că Sara nu putea avea copii.
Pe atunci, în Spania, adopţia nu era prea răspândită.
Pe vremuri, trebuia să fii mamă la 20-25 de ani,
pentru că la 35 de ani erai prea bătrână.
Au decis să adopte, ca ea să poată fi, în sfârşit, mamă,
marele vis al Sarei.
Thais !
Mă simt rău ! O injecţie, repede, ca să mă fac bine.
Haide... Fă-mi injecţia.
Foarte bine ! Mulţumesc, draga mea.
Îmi amintesc asta pentru că era peste tot.
Au publicat că Sara Montiel a adoptat-o pe Thais din Brazilia.
Era tare mândră să îşi arate fetiţa.
A trecut peste dificultăţi.
Autorităţile nu au fost întotdeauna foarte îngăduitoare cu ea.
-De cât timp sunteţi împreună ? -Suntem un cuplu de 14 ani.
Vă preocupă păcatul capital ?
Deloc. Nu ne îngrijorează gândul.
Ne-am cununat civil pentru a-i da fiicei noastre numele de familie.
"Ham-ham ! Surprinşi, dar foarte fericiţi,
avem marea plăcere de a vă invita la nunta stăpânilor noştri.
Ca să nu mai vorbească lumea de noi,
am decis să facem o cununie civilă."
Pe invitaţia de nuntă e o fotografie cu Cuchi şi Lady Boy.
Scrie: "Era şi timpul ! Mama şi tata se căsătoresc."
Imaginaţi-vă cât de mare vedetă era Sara Montiel.
Revista Fotogramas a pus la bătaie o invitaţie la nunta ei cu Pepe.
Sunt Pere García, din Girona, şi am fost invitat la nunta Sarei.
Fotogramas a făcut o tombolă.
Anunţul spunea: "Vă invităm la nunta Sarei Montiel."
După vreo săptămână, am primit un telefon.
"Sunt de la Fotogramas. "
"Să nu-mi spui că ajung la nunta Sarei Montiel !"
Nunta a fost aglomerată.
Erau oameni din showbiz din Palma de Mallorca,
spectatori, o mulţime de oameni foarte şic...
Toţi oamenii frumoşi din Palma erau acolo, mari petrecăreţi.
Sara s-a plimbat printre mese, m-a salutat şi mi-a strâns mâna...
Cum se face: "Doamna a câştigat premiul folosind detergentul."
La fel şi eu. "Acest domn a câştigat concursul."
Şi apoi, pe la trei-patru dimineaţa,
a început o petrecere la ei la piscină, care a durat două zile.
Cred că am fost singurul care nu era beat.
Ni s-a spus că era singur şi că o stea îl va călăuzi până aici.
Aminteşte-ţi că te-am întrebat: "Te-ai rugat ?
Dacă te rogi, băieţelul ar putea să vină."
Vezi ? Mama lui ni l-a trimis din ceruri.
E drăguţ.
Când s-a dus la Alicante după Zeus, am mers cu ea.
Am fost acolo în timpul procesului de adopţie.
Zeus, când tati, sora ta şi cu mine am fost să te luăm, erai singurel.
Ne doream un băieţel.
Ni te-am dorit mult, aşa că am plecat să te luăm.
Din ziua în care te-am luat, ai fost al nostru.
Noi, părinţii adoptivi, avem un anumit merit sau o valoare în plus.
Copiii adoptaţi sunt, probabil, cei mai doriţi,
cei mai căutaţi.
Sara i-a căutat cu pasiune.
Ştiu cum s-a întâmplat
şi cât a trebuit să lupte pentru a avea copiii ei.
Petrecem o vară foarte fericită aici. Vara anului 1984.
Antonia Abad a fost o mamă şi o soţie extraordinară.
Crochete de pui.
-Îi plac ? -Desigur.
Te naşti cu o etichetă de care nu scapi niciodată.
Înveţi să trăieşti cu ea.
De asemenea, mă simt mândru şi împlinit
că sunt fiul Sarei Montiel, o legendă în istoria filmului.
-Zeus ! -Nu-l mişca, nu mai pot...
-Mami ! -Dă-i mamei un pupic.
Ca mamă, era foarte veselă, foarte caldă.
Îi plăcea să-şi înconjoare copiii cu toată dragostea din lume.
Uite o pasăre ! Un avion...
Ne-a explicat multe lucruri, inclusiv de unde venim,
cum amândoi am fost adoptaţi... De când eram foarte mici
ne-au explicat totul bine şi ne-au spus motivele.
Ea îmi spunea asta în fiecare zi.
"Chiar dacă nu te-am adus pe lume,
vei fi întotdeauna fiul meu." Şi tata.
Tatăl tău se numeşte José Tous Barberán,
este om de afaceri şi jurnalist.
Iar mama...
Vine tati. E aici. Vezi ? Uite-l.
Vino mai aproape, dragă. Ia camera, mă duc eu acolo.
Scuze, vreau să încerc ceva., iubire.
Du-te dincolo, altfel faţa ta va fi în umbră.
Pune-l mai aproape.
Tatăl meu a fost o adevărată pacoste.
Filma tot timpul, non-stop, cu camera video.
"Zeus, uită-te la mine. Pup-o pe Thais. Pup-o pe mami."
Zeus !
-Asta e pentru amândoi. -Ba nu !
Când eram copii, ne certam mult
pe chestii simple precum uitatul la televizor,
mâncatul acasă, petrecutul timpului cu câinii.
Am fost mereu înconjuraţi de prieteni acasă,
oameni amuzanţi, afectuoşi, oameni apropiaţi.
Îmi amintesc că petreceam mult timp cu diverse persoane,
mai ales cu mulţi prieteni.
-Paco ! -Uite în ce hal sunt.
Paco, apleacă-te.
-Ce ? -În genunchi.
Astăzi este 27 iulie 1985.
Mama şi tata erau înnebuniţi după mare şi după navigaţie.
În fiecare zi de vară, luam barca, mergeam în port şi navigam.
Lipeam barca noastră de cea a prietenului tatei
şi mâncam paella, ne bucuram de zi.
A fost minunat să trăieşti pe mare şi să navighezi în Palma.
Aşa arăta viaţa noastră de zi cu zi în Mallorca.
A fost viaţa perfectă pentru mine.
Dacă aş fi întrebat ce parte aş vrea să retrăiesc,
aş alege Mallorca.
Au fost cele mai fericite zile
şi am trăit atât de multe lucruri.
Despachetarea cadourilor în sufragerie...
Anul 1986 tocmai a început.
Zilele de naştere erau o nebunie.
Tata invita prietenii mei, pe ai lui Thais, pe ai lui şi pe ai mamei.
"Operaţiunea Stingerea Lumânărilor."
Îmi amintesc clar acele zile de naştere minunate.
Îi sunt tare recunoscător tatei că a înregistrat aceste amintiri.
Acum avem amintiri frumoase din acele vremuri.
Hai să le stingem, bine ?
Oricând sunteţi gata.
THAIS ŞI-A SERBAT ZIUA CU O PETRECERE CU COPIII
Acum uită-te şi la cameră.
S-a strâmbat !
Nu e uşor să fii copilul cuiva precum Sara Montiel.
De Crăciun aveau loc şedinţele foto obişnuite.
Nu le voiam şi nu ne plăceau, mai ales surorii mele.
Te uiţi acolo şi spui: "Sunt cu mămica şi cu frăţiorul meu."
Frăţiorul meu mai mic poartă papion.
-Un papion. Şi cum îl cheamă ? -"Zeuis"...
-Zeus... -Tous.
"Zeuis" Tous Abad.
-Pe tine cum te cheamă ? -Thais Abad.
Familiile erau mult mai expuse decât sunt astăzi.
Acum, să îţi arăţi copilul e considerat incorect politic.
Dar, în anii '80, toţi arătam poze cu copiii noştri.
Pe gratis. Era normal, eram în relaţii bune cu presa.
La acea vreme, relaţia cu presa era foarte apropiată.
Era firească. Aşa se proceda.
Deşi era fiica unei dive ca Sara,
Thais nu a fost interesată de lumina reflectoarelor încă de mică.
Priveşte-mă, Thais.
Era timidă în faţa camerei. Asta s-a văzut clar.
Nu te ascunde !
Thais îmi este ca o soră.
Au fost mereu un grup restrâns,
care se ţinea departe de reflectoare.
Sigur că ea îi expunea. Vorbeau cu reporterii cu reticenţă.
Eu am fost unul dintre ei.
Nu şi-a dorit să fie faimoasă.
I-au oferit milioane, dar Thais nu le-a răspuns niciodată la telefon.
Thais, aici.
A luptat pentru anonimat, pentru intimitate şi a fost consecventă.
Thais e un om grozav, o mare prietenă şi a fost o fiică minunată.
Îi arăţi cât de mult îl iubeşti ?
Dacă n-ar fi iubirea eternă...
VÂNZAREA COPIILOR NU E DELICT
O parte a presei a vrut să discute adopţiile Sarei şi ale lui Pepe.
Au atacat-o.
Acesta a fost lucrul care i-a supărat cel mai mult pe Sara şi Pepe Tous.
Nu suportau să audă anumite lucruri.
Presa căuta familia fiului ei.
Chiar dacă fiul meu ar fi fost găsit într-o canalizare,
nimeni nu are dreptul să spună aşa ceva.
Acum are o mamă şi un tată.
Au făcut ceva fără echivoc: au apelat la instanţă.
Au creat un precedent, mulţi au urmat exemplul,
apărând dreptul la onoare al fiului lor minor.
Au câştigat la Curtea Supremă.
Puiul meu drag e cel mai dulce.
Zeus, uite, un pescăruş ! Uită-te !
E posibil ca maternitatea să o fi făcut pe Sara Montiel mai Antonia.
Antonia !
Antoniei ! Pentru Antonia.
Antonia e mama ta.
Ea a fost mereu Antonia, dar Sara Montiel nu era
un personaj fictiv, era tot ea.
Ea a fost şi Antonia, şi Sara Montiel.
Când se machia, mama spunea: "Vine Sara Montiel."
Era foarte dificil să o separăm pe Antonia Abad de Sara Montiel.
Erau una şi aceeaşi femeie.
Antonia nu era prea machiată şi purta papuci.
Dacă îmi permiţi, ai mereu tendinţa să-ţi expui sânii.
Cineva ar putea spune că-s un pic lăsaţi.
Aşa sunt eu.
O să îi ridic...
Stai...
Nu-mi pasă. Am 53 de ani şi nu-mi mai pasă.
Nu era vorba de sexualitate, ci de normalitate.
Fotografiile cu ea topless în Mallorca nu sunt menite să provoace.
Aşa obişnuia ea să înoate.
Avea o mentalitate diferită.
Există o mulţime de fotografii şi articole cu Sara
în care era topless, de parcă era normal.
Totuşi, nimeni nu avea curajul să facă topless în Spania pe atunci.
Nu e vina mea că m-am născut în La Mancha
şi am sâni naturali.
Poliţia s-a dus la ea acasă ca să-i dea o amendă.
Sara i-a îmbunat şi le-a explicat
că aşa făcea plajă ca să-şi bronzeze sânii.
A reuşit să scape de amendă cu vorba.
Dar ei au spus: "Nu mai face asta, altfel, toate femeile o vor face."
Ea o făcea deja, aşa că atunci când putea, o făcea şi des.
SARA MONTIEL COMPLET DEZBRĂCATĂ
Câţi ani avea Sara când a pozat pentru Interviú ?
Sara Montiel avea 52 de ani când a pozat pentru Interviú prima dată.
Sara, mitul sexual şi senzual al unei anumite Spanii de atunci,
era încă o doamnă care se dezbrăca
şi apărea în Interviú pentru că aşa voia ea.
Ea este cel mai important simbol
pe care l-a avut ţara în ceea ce priveşte libertatea sexuală.
Sara a apărut complet goală
în Cinco almohadas para una noche. Scena a fost cuminte.
Puchito, eşti un scump.
-Dacă îţi trebuie mai mult... -Nu-s cheltuitor.
Am renunţat la filme după Varietés şi Cinco almohadas para una noche.
La vremea respectivă... Vă mai amintiţi de cinematograful erotic ?
Te duci în bucătărie îmbrăcată să faci ouă prăjite
şi, în scena următoare, eşti topless. Asta nu mi-a plăcut.
Sara nu era interesată de acel gen de film.
Deşi era progresistă şi liberală.
Nu a avut nicio problemă să pozeze topless
pentru anumite reviste, atâta timp cât erau de bun gust.
Dar genul acela de cinema era foarte direct.
Presupun că nu vrei să profiţi de mine.
Asta era ce-mi trebuia acum.
Cum de-ai putut să crezi aşa ceva ?
Ţi-e încă frig ?
"De ce nu mai faci filme ?" "E simplu.
Cinemaul fermecător ţine de domeniul trecutului."
Industria nu a abandonat-o. Ea a decis să renunţe la a mai face filme.
A fost decizia corectă, la momentul potrivit.
Muzica a fost salvarea ei după ce a renunţat la filme.
Cântecele ei au fost revoluţionare.
Nimeni nu se încumeta să facă astfel de lucruri.
Videoclipul piesei "Touch Me" nu putea fi mai actual.
Cum să nu-mi amintesc ?
Încă o văd aici, rostogolindu-se.
Femeia se rostogolea pe podea.
Madonna a folosit un ecran verde în "Frozen", Valeriu Lazarov şi Sara
o făceau deja la televiziunea spaniolă săptămânal.
Înfăţişează cel mai exagerat erotism,
care aproape devine parodie.
A început să cânte în engleză, târându-se pe podea...
Engleză cu un accent puternic, cu totul aparte.
A interpretat "Touch Me", o melodie incredibil de senzuală.
"Vino. Vino la mine încet."
Iar părul acela era fabulos.
Astfel a trecut la spectacolele muzicale, unde a fost absolut divină.
Nu-i păsa dacă dansa, cânta sau interpreta... diverse personaje.
Şi-a păstrat statutul de vedetă în anii '70, fără să facă filme.
Nu s-a retras de pe scenă, şi-a diversificat activităţile.
Nu pot uita niciodată că, dacă mă numesc Sara Montiel
sau continui să mă numesc Sara Montiel,
este datorită vouă, doamnelor şi domnilor, publicul meu.
Vă mulţumesc că ne-aţi fost alături în această seară.
Paietele au devenit semnătura ei şi ştia că acesta era publicul ei,
acesta era mina ei de aur când venea vorba despre scenă.
Am descoperit teatrul, publicul,
ceva ce nu avusesem plăcerea să experimentez.
Descoperirea ei a fost extrem de importantă pentru mine.
Pepe i-a oferit îndrumare.
Alături de el, ea a trăit o nouă epocă de aur, în teatru.
El s-a implicat total.
Avea nevoie de asta, trebuia.
Nu era doar soţul ei, ci şi managerul ei.
Pepe avea cei mai buni dansatori, muzică şi spectacole.
Tous era omul de afaceri,
ea era afacerea. Era şi un lider extraordinar.
Este autocritică...
Foarte mult.
A trecut de la a fi un sex-simbol, un obiect al dorinţei,
la a fi o femeie activă şi un antreprenor de succes.
Nu te duceai să vezi un spectacol, ci să o vezi pe Sara,
să o vezi pe acea persoană.
Nu conta ce făcea, era ea.
Îmi plac numele spectacolelor Sarei Montiel. Saratise Yourself.
Super Sara Show .
Doña Sara din La Mancha.
Her Majesty Sara Montiel.
Sara In Person.
Singurul care nu i-a menţionat numele a fost Taxi to the Victoria .
Aceste titluri arătau clar cine era vedeta.
Uite cine e în sală !
Unul este Carlos Berlanga iar celălalt, Santiago Carrillo.
Iată-mă...
A fost grozav că oamenii puteau să o vadă,
pentru că părea de neatins.
Sara Montiel era de neatins.
Păcat că sunteţi atât de departe, Maiestate,
şi nu-mi puteţi da o ţigară.
Am văzut-o pentru prima dată pe când aveam 17 ani, la Teatrul Calderón.
Am rămas fără cuvinte când am văzut-o. Fără cuvinte.
Când ea era la Victoria, iar eu, la Arnau...
Cred că asta a fost în '79.
M-am dus s-o văd, iar Pepe era plin de viaţă.
Ea era la fel.
Prima dată când am văzut-o pe Sara Montiel în persoană
a fost la Teatrul Victoria.
M-a sărutat de bun-venit şi am plâns. A fost complet şocată.
I-am zis: "Eşti copia fidelă a mamei mele."
Acea poveste a impresionat-o pe Sara. Am devenit parte din viaţa ei.
Când cumpăram machiaje, farduri de ochi sau de obraz, pensule,
luam două seturi şi îi dădeam şi ei unul.
I-a plăcut tot ce i-am adus.
Teatrul a adus-o mai aproape de public, a umanizat-o.
Astfel, oamenii se puteau bucura de ea la un nivel personal.
Bună seara, doamnelor şi domnilor.
Sunt fericită să fiu aici, cu voi toţi, în seara asta
şi să vă prezint noua noastră emisiune:
Ven al Paralelo.
Tot ce realizase în cinema
şi în spectacole muzicale a adus pe micul ecran.
Îmi plăcea începutul spectacolului.
Se deschidea cortina şi ea apărea de fiecare dată într-un costum diferit.
Fusese în SUA înainte de asta. Ce aveam noi acolo ?
The Cher Show cu Charo Baeza, Shirley MacLaine,
Lucille Ball şi Carol Burnett.
Toţi făcuseră genul ăsta de spectacol.
Sara era perfectă pentru acest tip de spectacol.
Se îmbrăca în haine bărbăteşti, purta de toate.
Cineva a sunat la pompieri.
Prezentase, cântase, jucase, dăduse interviuri...
Asta a fost o noutate.
Vi-l prezint pe Juan Gimeno, asistentul meu.
M-am gândit, "Unde e camera ? Eu prezint cu Sara Montiel ?"
Opreşte-te. Eu nu fac afaceri cu omul alb.
Ven al Paralelo a marcat revenirea Sarei Montiel,
a readus-o în lumina reflectoarelor.
Pepe s-a asigurat că a studiat cu mare atenţie scenariul.
El era organizat, voia ca ea să cânte alături de oameni importanţi.
Au fost multe celebrităţi în emisiune.
Celia Cruz.
Şi Bonnie Tyler...
Robert Palmer.
Charles Aznavour...
Şi Samantha Fox ! A fost o nebunie.
Era magică, fantastică.
Bibi Andersen.
Este spontană, este frumoasă... are tot pachetul.
Norma Duval.
Evident, m-am bucurat să apar în emisiune.
M-am simţit bine cu ea.
"Normita, te-ai descurcat grozav."
E frig.
Scumpule... Apropierea ?
Butonul de deasupra degetelor tale.
Da.
Într-o zi am avut impresia că Sara se comporta ciudat.
Am întrebat-o dacă se întâmplase ceva.
Repeta episodul despre Târgul din Sevilia.
María del Monte era acolo, îmi voi aminti mereu.
Ştiam că Pepe Tous îşi făcea analize.
Nu ştiam motivul.
Între acte m-am dus la Sara şi am întrebat-o:
"Antonia, cum e Pepe ?"
A izbucnit în plâns, ca un copil mic, şi m-a îmbrăţişat.
O vezi pe divă, pe vedetă, cum se prăbuşeşte complet...
A fost greu.
El avea un cancer de colon avansat.
Din păcate, nu erau prea multe opţiuni de tratament.
I-au zis mamei mele că soţul ei mai are trei luni de trăit.
A fost extrem de trist.
După asta, a trebuit să iasă şi să-şi ţină spectacolul.
Alături de dumneavoastră, María del Monte.
Sara a trecut aproape singură prin boala lui Pepe.
Nu voia ca ei să-l vadă pe Pepe aşa.
A trebuit să continue cu curaj.
M-a rugat să nu spun nimic nimănui.
Am păstrat secretul, dar ea suferea enorm.
El era internat într-o clinică sub un nume fals.
Am fost la el de două ori.
A dat dovadă de curaj şi i-a fost alături soţului ei
pe parcursul câtorva luni de spitalizare.
L-a înconjurat de dragoste şi s-a ocupat de toate.
A fost absolut groaznic.
Am auzit despre asta la televizor.
Asistentul ei personal a ieşit şi a spus: "Pepe Tous a murit."
Copiii lui erau acolo.
A fost o experienţă dureroasă,
dar nu şi pentru el, căci a fost mereu vesel.
S-au asigurat că nu a avut dureri.
Rămăşiţele lui Pepe Tous, soţul şi managerul Sarei Montiel,
au fost incinerate astăzi în cimitirul din Barcelona.
Actriţa şi cântăreaţa populară a fost însoţită de familie şi prieteni.
Când era lucid, profitam de ocazie pentru a discuta,
a ne exprima dragostea şi speranţa că îşi va reveni.
El nu a ştiut niciodată că e pe moarte. Nu am permis asta.
Să-ţi vezi soţul cum se stinge treptat în decurs de trei luni
şi să nu spui nimic, să faci pe curajoasa, să joci,
să apari la TV şi să te comporţi normal,
chiar dacă eşti cea mai bună actriţă, tot e un rol greu.
Voi merge mai departe cu ajutorul copiilor şi al prietenilor.
Soţul tău, în care te încredeai, nu mai e.
Lumina ochilor tăi, sprijinul tău, tot ce aveai...
Acum înfrunţi lumea cu doi copii de mână.
Bună !
Salut !
Dormeam. Ea a venit la mine şi mi-a spus:
"Tata a plecat în ceruri." Am crezut că se întoarce.
Ca şi cum Raiul era un bar la care te duci şi te întorci.
Şi... Mi-au trebuit ani de zile să înţeleg asta.
Adevărul este că e complicat.
Zeus !
Bună ! Poţi flutura din gene ?
Moartea lui Pepe Tous a fost incredibil de tristă.
Imediat ce am aflat, am luat un zbor spre Palma.
Am reuşit să stau câteva zile... în doliu alături de ea.
Am văzut în Antonia o femeie puternică, dură, dar plină de emoţii.
Le sunt recunoscător tuturor celor care mi-au trimis telegrame,
atât cunoscuţilor, cât şi necunoscuţilor.
Ne-au transmis condoleanţe.
Aş vrea să le mulţumesc, pentru că am primit sute şi sute de telegrame.
Vreau să vă arăt asta din nou, este din '92 şi este foarte frumoasă.
Priveşte ! Madrid, toamna lui 1992.
-"Dragă Sara..." -Îţi aminteşti că ai scris asta ?
Da. Îmi amintesc că am căutat hârtia,
culoarea, plicul...
Iată ce scria: "Dragă Sara,
nu există cuvinte pe lumea asta care să-ţi vindece rănile..."
Iubire !
"Suntem cu toţii alături de tine.
Pentru noi, eşti admirabilă.
Când spun 'noi', mă refer la un grup de femei..."
Am fost foarte multe.
"...un grup de femei care te iubim
şi te ţinem aproape de inimile noastre.
Fii puternică, Sara...
pentru că el este mereu cu tine, veghează asupra ta...
Ca de obicei.
Iar noi suntem aici, în speranţa că veţi găsi pacea şi liniştea."
I-a fost greu să le găsească.
"Multă dragoste pentru tine şi pentru copiii tăi.
Te iubesc. Loles León." Asta am scris.
Pepe Tous nu şi-a imaginat niciodată că va muri înaintea Antoniei.
Omul de la pompe funebre a trebuit plătit prin cec.
Sara mi-a spus:
"Chelo, ştii să scrii cecuri ?"
M-am uitat la ea şi i-am răspuns:
"Da, dar nu am carnetul de cecuri la mine."
Plângea şi a spus: "Nu...
Nu ştiu cum să scriu un cec şi trebuie să plătesc
directorului de pompe funebre."
Atunci am realizat cât de singură era Sara Montiel.
ÎN EPISODUL URMĂTOR
Bună, Sara !
După cum vezi, m-am întâlnit cu Cari.
Nu credeam să-mi împlinesc acest vis.
A zis că a cunoscut pe cineva online.
Omul ăla nu e potrivit pentru tine.
Nu putea trăi cu această ruptură. Copiii nu-i mai vorbeau.
"Trebuie să publici asta în Hello ! Cere-le o avere."
Ce mai faci, Sara ?
Uşile Sarei au fost mereu deschise pentru mulţi dintre prietenii ei,
chiar şi pentru cei care au trădat-o.
Era din familie, e ca şi cum te-ar fura un fiu.
Cred că, brusc, ceva s-a declanşat,
totul s-a schimbat şi, din păcate, Sara a devenit
o caricatură a ceea ce a fost atâţia ani.
Publicul a huiduit-o pe Sara.
-Niciodată ! -Sara, ai venit cu Toni...
Am fost cu toţii foarte nedrepţi cu Sara Montiel.
Aceea a fost perioada în care mama a încetat să mai fie ea însăşi.