Čia, žinoma, tualetas.
PRIEŠ 8 MĖNESIUS
Poilsio kambarys – dešinėje.
Kas dar?
Žiūrėk, tave rodo per televizorių.
Prezidentas paskyrė Riką Flagą naujuoju A.R.G.U.S. direktoriumi.
Nesidžiaugi?
Žinau, kad Voler mėgo savireklamą,
bet man tai neįdomu.
Taip, V turėjo savo keistenybių.
- Kas? - V.
- Amanda Voler. - Taip.
Žinai, nenorėjau šio posto,
bet prezidentas neturėjo kitų variantų...
Mano senas bičiulis Rikas Flagas.
Dabar mes seni bičiuliai?
Maniau, kad taip.
Lendi man į subinę, Ekonomai?
- Truputį. - Nepavyks.
Buvo verta pamėginti.
O štai tavo kabinetas.
Reikia dar ko nors?
Taip. Norėčiau išsamios ataskaitos apie savo sūnaus mirtį.
Tavo sūnaus?
Rikas Flagas Jaunesnysis buvo nužudytas Korto Maltesėje.
Mėginau gauti bylas iškart po įvykio,
bet man sakė, kad jos įslaptintos.
Kaip einantis A.R.G.U.S. direktoriaus pareigas, norėčiau dabar jas pamatyti.
- Kažkas negerai, sūneli? - Ne. Aš...
Nenorėjau tavęs liūdinti.
Liūdinti? Manau, ištversiu, Ekonomai.
Žinoma.
Tiesiog ta diena buvo sudėtinga,
ir visi veiksmai buvo daromi Voler įsakymu,
ir dauguma mūsų nė nežinojo.
Atnešk prakeiktas bylas, Džonai.
Gerai, pone.
TIK OFICIALIAM NAUDOJIMUI A.R.G.U.S
Man nusibodo glaistyti jų purvinas paslaptis.
Tie šunsnukiai dabar atsakys...
Jei ši informacija pasklis, kils tarptautinis skandalas!
Taiką reikia išsaugoti bet kokia kaina,
net tokio didvyrio kaip tu gyvybės sąskaita.
TAIKDARYS ĮSMEIGĖ STIKLO ŠUKĘ
Taikdarys. Tai bent pokštas.
VIDINIS PRANEŠIMAS
- Bordo. - Pone.
Nuo šiol Kristoferis Smitas turi būti stebimas visą parą.
Pone, Taikdarys yra mūsų agentūros garbės narys
dėl savo indėlio projekte „Drugelis“.
Eina šikt tas Taikdarys.
PAREMTA DC PERSONAŽAIS
Šūdas.
Velniop.
Dieve.
Šūdas!
Vis dar turi kaulų pjūklus?
Sveiki, mažyliai! Taip!
Ateikit čia.
Taip, pasiilgau jūsų.
Mamytė jūsų pasiilgo!
- Ly? - Tai šūdas! Mėšlas!
Ką čia veiki?
Važiavau pas Krisą ir nusprendžiau užsukti susitvarkyti plaukus...
Negali čia ateiti nepranešusi.
- Maniau, būsi darbe. - Tai nesvarbu.
- Turi parašyti žinutę prieš užeidama. - Kodėl?
Nes taip daro civilizuoti žmonės, kai išsiskiria, Ly.
Maniau, tik trumpai pabūsim atskirai.
Koks skirtumas?
Didelis.
Gerai.
Atsiprašau.
Ko tu važiuoji pas tą pusgalvį?
Jis ne pusgalvis.
Dabar jis labai pažeidžiamas.
Seksuali nauja uniforma.
- O visa kita gerai? - Kas?
Be to, kad turi vilkėti tą uniformą?
Tau juokinga?
Varge!
- Kokia tu kandi, neaišku, dėl ko. - Neaišku?
- Noriu pasakyti... - Neaišku? Gerai.
Be to, kad pernakt pakeitei mūsų santykių kryptį,
visus mūsų planus?
Turėjome grįžti į Gotamą, Ly.
O dabar kas?
Liksi čia, kad pradėtum šnipų verslą?
Žmonės turi siekti savo svajonių, Ky. Pati taip sakei.
Taip, bet ne tada, kai jų svajonės griauna kito žmogaus realybę.
Jau eisiu.
Nes baigsis kvailai.
Prasidėjo kvailai, kai įsibrovei į mano butą.
Gerai.
Aš tave myliu.
Šūdas!
Sveika.
Atleiskite, negalėjau jūsų nepastebėti.
Nenoriu kištis ir nežinau jūsų situacijos,
bet jei išgyvenate sunkų laikotarpį,
jei esate su žmogumi, kuris skriaudžia, turiu išteklių padėti.
Gerai, ačiū.
Dažnai būname įkalinti cikle ir galvojame, kad tai, kas vyksta su mumis, yra gerai.
Tik noriu pasakyti, kad nėra gerai.
Dėkoju. Bet tai – ne ta situacija.
Dažnai moterys neigia, kas vyksta.
- Aš nesu suknistas veidrodis! - Kalbu apie vyrus. Kas?
- Turiu savų problemų, aišku? - Aišku.
Aišku? Jums tinka?
Atsiprašau.
Užtektinai prisižiūrėjai, Bykeri?
Bykeris?
- Kas... - Iš „Mapetų šou“.
- Aš panašus į jį? - Truputį.
- Ir tai blogai? - Negerai.
IEŠKOME KASININKO
Kiek daug įtampos.
Kas tu toks, po velnių?
Floris, Bordo mane atsiuntė.
Parodyk savo ženklelį. Tik lėtai.
Nieko lėtai nedarau, Kemosabe.
Šūdą tu iššausi, neišėmęs ginklo iš dėklo.
Bet padarysiu tą lėtai, nes esu mandagus.
Man turi paskambinti, jei kas nors atvažiuoja.
Bordo pagalvojo, kad tau reikėtų pastiprinimo.
Tai kaip mėgsti pasisveikinti? Paspausti ranką, duoti kumštį, apsikabint?
Apsikabinti, Ekonomai?
Ne, nemėgstu apsikabinti.
Tuomet kas bus?
Kas bus?
- Kaip pasisveikinsim? - Nežinau.
Gal tiesiog linktelėsim, kaip...
Taip, šaunu. Tikrai šaunu.
Turime šaunų vaikiną furgone, ką?
Raudonplaukį šaunuolį.
Tinka, jei vadinsiu Raudonplaukiu šaunuoliu?
Žinoma, kad netinka, bliamba.
O Dieve!
Gali duoti?
Kavos. Žinoma.
Kas ta gražuolė?
Leota Adebaja.
Mūsų draugė.
Atsiprašau. Ar netyčia seksualizavau žmogų,
kurį gerbi kaip draugą, Ekonomai?
Viskas gerai. Nesvarbu.
Tiesiog galvojau, kaip pasimylėt su to užpakalio savininke.
Keista, kad tau liepia stebėt savus.
- Jie tą daro. - Žinau.
Užtikrina, kad jūsų ištikimybė būtų nepriekaištinga.
- A.R.G.U.S. - Velniop.
Ekonomai, tave graužia sąžinė?
Ne.
Ar dėl to Bordo pasiuntė mane tave prižiūrėti?
Nežinau, žmogau.
Klausyk, dirbu savo darbą, kaip kiekvieną dieną, aišku?
Man nusispjaut.
Žinoma. Juk tu – Raudonplaukis šaunuolis.
Gal juokauji, bliamba?
- Nenori, kad užeičiau? - Kad...
Labai netvarkinga.
Kas vyksta?
Sveikas, Ygli.
Ei!
Tu jam patinki.
Nepasakyčiau.
Kokia čia papūga?
Čia – erelis.
Baltagalvis jūrinis erelis.
Amerikos simbolis.
Nori pasakyti, nepažįsti, koks tai paukštis?
Vadinasi, neskaitei mano dosjė.
Aš neskiriu paukščių.
Neskiri paukščių?
Nematau skirtumų tarp paukščių.
Gerai, bet antis ir erelis yra visiškai skirtingų dydžių.
Man jie atrodo tokio pat dydžio.
O kolibris?
Mažytis paukštis, neįtikėtinai greitai plakantis sparnais?
- Matai? - Žinau apie tai tik todėl,
- kad perskaičiau. - Taip.
Man jie atrodo ir juda kaip visi kiti paukščiai.
Neskiriu paukščių.
Tai – vienintelė mano silpnybė.
Ką ji jam rodo?
Gali rodyti bet ką, žmogau.
- Kvantinis kas? - Išsivyniojantis kambarys.
Dimensinis portalas, vedantis į 99 kitas visatas.
Tavo miegamajame?
- Mano tėčio miegamajame. - Dabar tavo.
Taip, dabar mano. Koks skirtumas?
Nelabai juo naudojuosi.
Kartais leidžiu Ygliui ten paskraidyti, kai lauke per šalta.
Jis – mano tėčio.
- Niekada nepasakojai. - Niekada negalvojau, Adse.
- Varge, nieko čia ypatingo. - Tikrai kad ne, bliamba.
Aš su tuo užaugau. Man tai normalu.
Kaip tu būtum krikščioniška mokslininkė.
Aš nesu krikščioniška mokslininkė.
- Tuomet kas? - Labai nepraktikuoju, bet esu metodistė.
- Tikrai? - Taip.
Nežinau, kas tai per šūdas!
Tau – normalu, bet man tai kažkoks Marso šūdas.
Negali lyginti manęs kaip metodistės
su tuo, kad tavo miegamajame – slaptas dimensijų portalas!
Suprantu. Puiku. Sveikinu, bliamba!
Esi šio pokalbio nugalėtoja!
Įteiksime aukso medalį ir laikrodį
ir ištisą lietų apdovanojimų.
Visi susirinkime ir sušokime šokį.
Taip, teisingai. 40 000 šokančių žmonių.
Už tai, kad tau puikiai sekasi pokalbiuose!
Šūdas!
- Tau dabar nelengva? - Nežinau.
Kas su tavimi vyksta?
Pasitaikė sunki naktis.
Nenoriu, kad būtų blogiau,
- bet dabar tave stebi. - Kas?
Rikas Flagas. Vyresnysis.
Dabar jis vadovauja A.R.G.U.S.
- Ar jis žino, kad aš... - Nužudei jo sūnų? Taip.
Eina šikt.
Šūdas. Iš kur visa tai žinai?
Turiu draugą viduje.
Apsimesiu, jog nežinau, kas jis.
Nori mano patarimo?
Nežinau, bliamba.
Pirma, šis portalas?
Nenaudok jo, nes jie žinos, jei tą padarysi.
- Antra, atiduok jį jiems. - Jis mano!
Jie įsivaizduos, kad slepi branduolinį ginklą savo namuose, Krisai.
Pasakyk jiems, kad tiksliai nežinai,
kas tai, kad jis – tavo tėčio ar panašiai, nes antraip
jie pasinaudos tuo, kad išsiųstų tave atgal į kalėjimą.
Sveiki, bičiuliai!
Kas tas nuobodyla?
Adrianas Čeisas. Jis tik draugas.
Tas šūdžius atrodo lyg sučiupęs visus pokemenus,
supranti?
Nesuprantu.
Nuobodyla.
Pokemonus, o ne pokemenus.
Atsiprašau. Pokemenai – ne mano sritis.
Kol tu apie tai mokeisi, dvi karštos pupytės man čiulpė pimpalą.
Gerai, pasimatysime šįvakar. Džonas ateis į vakarėlį namuose.
Taip, mes ateisime.
Ygli! Čionai!
- Taigi, ką darysime? - Man reikia pagalbos.
Kas čia?
Atėjo keletas žmonių, ir viskas.
Kas?
Nieko.
- Labas. - Labas.
Zora... ar padarytum man didžiulę paslaugą?
Ar galėtum išvesti tuos žmones?
Žinoma.
Ačiū.
- Šlykštu. - Kas?
Vos nuleidusi vandenį,
ji iškart išėjo.
Vadinasi, ji neplauna rankų.
- Gerai. - Gerai?
Nemanau, kad gonorėjuotos rankos yra „gerai“.
- Dėl ko pyksti? - Nepykstu.
Gerai, nes man šiandien šito nereikia.
Puiku. Kodėl mane pasikvietei?
Biče, man šakės.
Suprantu. Kai patenki į bėdą, man skambini,
bet į vakarėlį, kuriame krušiesi su būriu gražuolių,
savo geriausio draugo nekvieti?
Kodėl apsimeti, kad nepyksti,
- kai tai – akivaizdu? - Nepykstu. Nesakiau, kad pykstu.
Ar tai stebina? Taip.
Ar tai piktina? Taip!
Taip, buvau prislėgtas, aišku? Impulsyviai sugalvojau.
Tiesiog skandinau savo liūdesį kūnuose.
Tai neturėjo nieko bendro su draugyste.
Ir, jei ką, Adrianai, neatrodo, kad tau rūpėtų seksas.
Biče, man seksas nerūpi dėl to, kad tai seksas.
Man seksas svarbus nes, kaip ir daugeliui žmonių,
tai leidžia palaikyti ryšį su savo geriausiu draugu.
Nepanašu į daugelį žmonių.
Tik sakau, kad nesu iškrypėlis.
Man ne „patinka“ seksas.
Uždaryk duris.
- Neužeisim į vidų? - Mane stebi.
- Ką? - Jie žinos.
Ką žinos?
Velniop!
Šūdas!
Flori.
Taip, mes matome.
Taip, aš su Raudonplaukiu šaunuoliu.
Jėzau Marija.
Taip, žinoma. Bordo klausia, ar šįvakar būsi ten.
- Pas Smitą. - Taip, žinau, ką ji turi galvoje.
Taip. O kas?
Sako, kad ateis su džiaugsmu.
Sakė, kad ateis su džiaugsmu?
Tą dalį „su džiaugsmu“ pats pridėjau. Skambėjo poetiškiau.
Gerai, agente, nedaryk to.
Negražink šūdo.
Atleiskite, vade. Tai daugiau nepasikartos.
Flagas mano, kad nereikėtų apie tai informuoti Ekonomo.
Gerai.
Taigi, kai jis ir Smitas išeis, išsiųsiu tave ir agentų komandą,
kad nuodugniai apieškotumėte Smito namą. Aišku?
Taip.
- Ji liepia palaukti. - Tai nieko nedaryti?
Taip.
Gerai.
- Taigi, nužudei savo antrininką? - Taip.
- Iš kitos dimensijos? - Taip.
Ten viskas lygiai taip pat,
- tik geriau? - Taip.
- Biče, nerealiai! - Patikėk manimi, ne.
Bet kodėl? Mielai susitikčiau save, tik geresnį.
Biče, patikėk, su savimi verčiau nesusitikti.
- Žiauriai kraupu. - Taip, žinoma, jei save nužudai.
Turiu galvoje, prieš tai.
Kai pažvelgi sau į akis, viskas susijaukia.
Negali būti.
Štai ir jis.
Reikia jo atsikratyt, kad nerastų mano kito pasaulio tėtis ir brolis.
Taip, jie tikriausiai tave nudėtų.
Kietas šalmas!
Atsiknisk!
Kas tas vyrukas?
Kažkoks nemandagus šūdžius,
su kuriuo aš visada pasisveikinu, bet jis niekad neatsako!
NUOTRAUKOS
MANO ALBUMAI
Krisai! Išjunk! Dieve mano!
Nagi, liaukis!
- Eime. - Ne, palauk.
Duokim jam dar kelias minutes.
Įsitikinkime, ar nesugrįš ko pasiimti.
Ko pasiimti?
Taip, jis eina į vakarėlį. Susitiks su draugais.
Neretai žmonės neša dovanų, pavyzdžiui, šampano butelį.
Ką nors įkurtuvių proga.
O tokia dovana nėra skirta tiems, kurie įsikrausto į naujus namus?
Ne, tai bet kokia dovana, kurią dovanoji kam nors jų namuose.
Pagražina namus.
Ne.
Tik tiems, kas persikelia į naujus namus. Tas bičas...
- Vega. - Vega. Jis teisus.
Visa tai nesvarbu.
Esmė ta, kad eidamas į kažkieno namus, dažnai perki dovaną,
tada pamiršti tą dovaną.
Ir tada prisimeni važiuodamas pusiaukelėje.
Aš asmeniškai pasakau: „Eina šikt.“
„Pamiršau.“
Tenoriu pasilinksmint.
- Prisigerti. - Taip, mielai prisigerčiau.
Pliusas. Vėliau šampaną galite išgerti patys.
Jūs. Ir turbūt 50 % žmonių.
Bet daug žmonių pagalvoja apie kitus ir sugrįžta pasiimti.
Taigi, jei šitas prasčiokas yra vienas iš tų žmonių,
mūsų nepričiups.
Nustok maltis.
Labas.
- Labas. - Palauk.
Ar gali parašyti ir kitiems, kad susitiktų su mumis ant stogo?
Žinoma.
Turiu pasakyti, nesitikėjau, kad sutiksi visus priimti.
Adebaja gyvena gyvatyne.
Adrianas gyvena su savo motina,
kuri, kiek žinau, primena Normą Beits.
O kaskart, kai nueinu pas Krisą, Yglis bando mane nužudyti tiesiogine prasme.
Prakeiktas Yglis!
Stebėtinai gražu.
Saugokis šuns šūdų. Subingalviai kaimynai vedžioja šunis.
Man patinka šunys.
- O patinka šuns šūdai? - Ne.
- Sveiki, bičiuliai! - Kaip čia atsidūrei?
Per avarinį išėjimą. Atsinešiau alaus.
Nelaipiok avarinėmis kopėčiomis, biče.
Iš kur gavai tuos daiktus?
Juokinga, tiesa?
- Duok man vieną. - Gerai.
- Nori? - Tai aišku.
- Ką gi. Štai. - Taip. Gerai.
Taip. Gerai.
- Tiesiog paduok jam. - Taip, paduosiu.
Turbūt bus geriausia.
- Reikėjo padaryti iš karto. - Taip.
Šūdžiai!
- EkonoŠaunuolis! - Kas gero?
Grįžo namo, kur jam vieta.
Trūkstama dėlionės detalė.
- Štai jis. - Taip.
Jūs atėjote kartu?
Ne, susitikome laiptinėje.
Aišku.
Traškučiai, padažai ir alus, mes prilaikom stilių!
- Sveika, Adse! - Gerą dieną, pone.
- Pasiilgau tavęs, mergyt. - Ir aš tavęs.
Kas nutiko tavo akiai?
Nieko, kvailystė.
Labas.
Taip!
- Už 11-os gatvės vaikus! - Taip.
Atėjome, mums pavyko, bliamba!
Kad ir kiek toli vienas nuo kito būtume,
net mūsų berniukas
Ekonomas, niekas mūsų neišskirs.
- Taip! - Taip! Niekada!
Taip, po velnių, brolau!
Gerai, meksikalieti, pasiimk savo įrangą
ir nuskenuok, ar nėra anomalijų šiame name.
Piemenėli, neišleisk jo iš akių.
Papukai, stebėk paradines duris.
Encino žmogau, tu – galines duris.
- Supratot? - Taip, bet neprasivardžiuok, biče.
Negali mūsų taip vadinti.
Kaip manai, kur esame? Suknistam Berklyje?
Kaip kitaip aš jus įsiminsiu?
Žinai, ką? Būsi pažemintas. Tavo naujas vardas – Beveik Nelegalas.
Eik tu šikt.
Gerai, dabar būsi kvepianti lėlytė.
Gali tęsti.
- Šūdas! - Eime.
Koks čia daiktas?
Jis užfiksuoja nežemiškos energijos pėdsakus.
Kažką pagaunu.
Kas per šūdas?
Jėzau.
Dimensinis neatitikimas.
Tai rimta.
Jėzau!
Nušauk jį!
Stengiuosi, bliamba! Tai – paukštis!
Šūdas!
Suknistas paukštis!
Lėlyte!
Papukai, Encino žmogau, čionai!
Negaliu pasakyti, kokio jis dydžio.
Neskiriu paukščių, bliamba.
Laikykis!
Šūdas!
Ačiū Dievui!
Šūdas!
Laikykis, Papukai. Tau viskas bus gerai.
Atsargiai.
- Labas. - Labas.
Ištraukiau tave su meškere.
Taip, mačiau.
Gal manai, kad tai nepagarbu, nežinau.
Galėjai suplėšyti mano palaidinę. Negražu.
Vaje. Kai išėjai, viskas pasikeitė.
Eik tu šikt!
Aš rimtai!
Žinau, kartais galvoji, kad esi nesvarbus,
bet mums visiems, esantiems čia, esi svarbus.
Jūs dažnai susitinkate?
Ne visi kartu, tik atskirai.
- Aš su Krisu, aišku. - Taip, žinoma.
- Ir Harkort. - Harkort.
Krisas ir Adrianas.
Krisas ir Harkort.
Krisas ir Harkort?
Taip!
Kas yra?
Tavo spėjimas toks pat geras kaip mano!
Bet tau viskas gerai, tiesa?
Alio? Taip.
Atrodai šiek tiek įsitempęs.
Dėl darbo.
Šūdas, tai išeik.
- Išeiti? - Taip. Daryk, ką aš darau.
Man nieko nebereikia. Aš tiesiog einu savo keliu.
Ar uždirbi pinigų?
- Ne. - Dar ne, bet uždirbsiu.
O tu ką darysi?
Tiesiog sėdėsi ir bijosi visą gyvenimą?
Taip. Nuo pat vaikystės jaučiu didžiulį nerimą.
Nemanau, kad dabar daug pasikeisiu.
Šūdas.
Ne, ką darai? Ką darai, po velnių?
- Myliu tave, brolau. - Tu myli alkoholį!
Flori!
Mane užpuolė suknista antis.
Reikia nuvežti tuos žmones į ligoninę. Turime važiuoti.
Netgi Evergrinas gražus iš aukštai, ar ne?
Ei.
Kas nutiko?
Nieko baisaus. Kažkoks bičas kabinėjosi bare prie manęs.
Kaip tąkart prieš porą mėnesių?
- Žinoma. - Taip.
Ar kaip pirmą kartą, kai kalbėjomės tame bare?
- Bare, į kurį atsekei paskui mane? - Tame.
Taip.
Taip, aš tave atsekiau, nes maniau, kad tu kieta.
- Kieta? - Taip.
Žinoma.
- Vis dar manau, kad tu kieta. - Aišku.
Šiaip ar taip...
tas baras, kuriame lankosi nekokie žmonės...
Ne per geriausia vieta.
Žinai, pagalvojau, jei kam niežtėtų rankos pasimušti,
tai ten tikrai gera vieta, ir tiek.
Tokia tavo teorija?
Ne teorija, tik mintis, kurios negaliu atsikratyti.
Kad stengiuosi įsivelti į muštynes?
Nežinau, ką darai.
Tu čia vaikštai su kostiumu ir daužai žmones.
Gal vertėtų artimiau susipažinti?
To nebus. Tai būtų kvaila.
Klausyk, liūdi nuo tada, kai buvo išformuotas „X būrys“.
- Man dėl tavęs neramu. - Dėl manęs neramu?
Kas?
Abu žinome, kad to norėtum.
Ko?
Norėtum, kad būčiau kažkoks palūžęs paukštis,
nes žmonės bendrauja su panašiais į save.
Mano gyvenimas ne toks sušiktas kaip tavo, Krisai.
Aš taip ir nesakiau.
Gerai, velniop.
Ygli, tu vėl viską išdaužei?
Ei.
Eikš.
Mano bičiulis. Pats geriausias.
Tu geriausias.
Ei!
Atleisk.
EMILIJA HARKORT
SVEIKA. NEPRISTATYTA.
Taip, Kytai, ką nors radai?
Ne. Niekas nežino, kur jis.
Paskambinai tai Karen? Tai, kurią jis...
Taip.
Aišku.
Bandau sugalvoti, kur dar jis galėtų būti. Aš...
Kieno kraujas buvo bibliotekoje?
Nemanai, kad kaltos tos tabletės, ar ne?
LABAS.
Pokemonus, o ne pokemenus.
Atsiprašau. Pokemenai – ne mano sritis.
Kol tu apie tai mokeisi, dvi karštos pupytės man čiulpė pimpalą.
Kaip jos atrodė?
Viena buvo šviesiaplaukė, kita – be plaukų.
Kodėl ji buvo be plaukų?
Kokie buvo jų vardai?
Gertrūda ir Fransina. Pipirmėčių dvynės.
- Niekada nepamiršiu. - Taip, kur tai buvo?
Portlande, Oregone.
- Tikrai seksualios? - Labai.
Subtitrus vertė: Akvilė Katilienė