Golden Tooth er beæret over å ta imot deg, lord Lannister.
Jeg har 500 krigere.
- Bevæpnet og fulle av pågangsmot. - Jeg har med tusen riddere selv.
Og sju ganger så mange bueskyttere og krigere.
Innen vi er ferdige med Riverland-pakket-
vil Red Fork ha fortjent sitt navn.
Vi er klare til å marsjere på din ordre, mylord.
Du vil vel til Harrenhal umiddelbart.
Jeg vil at du skal sende en ravn til King's Landing.
Fortell broren min at vi er marsjklare-
så snart prins Aemond kan bli med oss... på Vhagar.
Og frem til prinsen har svart, mylord?
Mennene mine har marsjert langt.
De er ivrige etter å nyte gjestfriheten i borgen din.
Han våger å be meg komme i all hast!
Er Lannisterne så svekket at de ikke kan dra til Harrenhal uten eskorte?
Det er en stor drage i Riverlands. Min brors hær er sterk, men...
Jeg er prinsregenten, ikke en hund som kan kommanderes.
Fortell broren din at om han ikke tar hæren sin til Harrenhal straks-
blir Daemons drage hans minste bekymring.
Din irritasjon er berettiget, Aemond, men...
Jeg har en oppgave til deg også, ser Tyland.
Vi inngår en allianse med Triarkiet.
Jeg har fått nok av den fordømte blokaden.
Prins, du kan da ikke forhandle med Fribyene.
Skipskapteinene deres er farlige leiesoldater.
- Nærmest pirater... - De er bare like over Narrow Sea.
Lannister- og Hightower-skip er måneder unna.
Triarkiet vil fryde seg over å kunne terrorisere Sea Snake igjen.
La dem svekke blokaden hans-
mens våre virkelige allierte tar den lange reisen østover.
Triarkiet kan leke allierte, men kan ikke stoles på. Faren din visste det.
- Hva med brevene til Greyjoyene? - De var fåfengt.
Den røde krake venter på det som gagner ham best.
Men vi kan lokke med noe om nødvendig.
Et tilbud om ekteskap med enkedronningen?
Ikke på vilkår.
Beklagelig.
Enkedronningen taler klokt, Deres Nåde.
Selv om blokaden kan brytes, skal vi be plyndrere så nær King's Landing?
Det er på tide du drar til Harrenhal, tror jeg.
Om Daemon lykkes i Riverlands, har jeg ikke folk til å utfordre ham.
Vi mistet mange ved Rook's Rest, som du vet.
Jo lenger vi venter, jo større sjanse for at han lykkes.
Lannister marsjerer fra vest.
Ta styrken vi har, og tving Daemon og hans folk til å slåss på to fronter.
Hans Nåde taler klokt.
Det er bedre å vente på Hightower-hæren og dra da.
Vi har ikke tid. Harrenhal er to uker unna.
- Vi må slå til før han har en hær. - Og hva med deg?
Jeg flyr ut og møter deg når tiden er inne.
Onkelen min er en velkommen utfordring.
Om han våger å møte meg.
Da er vi enige.
Deres Nåde.
Mor.
En prat.
Jeg advarer deg, Aemond. Mot er én ting...
- Men overmot... - Minn meg om din plass i rådet.
Du vet at jeg representerte faren din de siste årene...
- ...og har gitt råd til Aegon... - Med dyktighet.
Far er død.
Og Aegon er...
Du tjente riket godt.
Da behovet var der.
Det behovet er over. Du er ikke lenger forpliktet.
- Rådet trenger en moderat stemme... - Vi har mange nok av dem.
Du har ungdommens ubesindighet og arroganse.
- Begge uønsket hos en konge. - Du fritas plassen din.
Du blir nok glad for å vende tilbake til mer...
...huslige gjøremål.
Har din barndoms ydmykelser ikke blitt tilstrekkelig hevnet?
Du har kronens takknemlighet.
Deres Nåde.
Før ham hit!
Ser Steffon Darklyn, Deres Nåde.
Er noe i veien, Deres Nåde? Mine herrer.
Jeg befinner meg, ser Steffon, i en umulig situasjon.
Jeg har mistet prinsesse Rhaenys og dragen hennes.
Jeg har et øysete uten fastlandshær. Og jeg må ikke dra i strid selv-
blir jeg stadig fortalt, i fall jeg blir drept eller fanget-
og med meg vårt håp om seier.
Vi har fortsatt Daemon og Caraxes og River-mennene.
Det gjenstår å se.
Uansett må jeg nå gå frem som om jeg står alene.
Og for å kunne det trenger jeg flere drageryttere.
Til Vermithor og Silverwing-
og til Seasmoke, som jeg tror savner sitt bånd.
Men det er ikke flere i familien din, Deres Nåde.
Dine yngre sønner er barn.
Vi har prinsesse Rhaena.
Hun har gjort et forsøk.
Men dragene her godtok henne ikke som rytter.
- Så hvem kan gjøre det? - Du.
Du er av adelig byrd.
Og jeg har alltid hørt at Darklynene og Targaryenene har noe felles blod.
Jeg så i historiebøkene, og det stemmer.
Din tippoldemor, Aeriana, var en Targaryen-prinsesse.
Og jeg har tenkt... Er det mulig...
Bare å vurdere noe sånt...
Jeg må protestere, Deres Nåde. Risikoen med et sånt vågestykke...
Jeg er bare en mann.
Dragene er guder.
Deres Nåde beærer meg mer enn jeg fortjener.
Du forstår risikoen, ser Steffon?
Jeg tvinger deg ikke til å gjøre det. Det har aldri blitt prøvd før.
For å kreve en drage må du være forberedt på å dø.
Jeg forstår risikoen og godtar den med glede.
Jeg lovte å beskytte dronningen med all min styrke og ofre meg for henne.
Det er mitt løfte, Deres Nåde.
Så kanskje gudene står oss bi.
Bror.
Sa du det?
"Arvingen for én dag."
Sa du det?
Du kan umulig fortsatt være sint for det.
Familien min ble nettopp ødelagt.
Du skulle vært ved min side.
Isteden valgte du å feire din egen status og lo av meg.
- Lo med horer og spyttslikkere! - Nei.
Du har ingen allierte ved hoffet utenom meg.
Jeg har alltid forsvart deg.
Alt jeg har gitt deg, har du slengt i fjeset på meg.
Jeg har besluttet...
- Ikke. - ...å utnevne en ny arving.
Du skal tilbake til Runestone og din kone nå.
Og du skal gjøre det uten protest.
Etter ordre fra din konge.
Nei!
Åpne døra!
Åpne døra. Vær så snill.
Vær så snill.
Vær så snill!
Kan jeg hjelpe, Deres Nåde?
- Hva prøver du på? - Jeg undres om du får nok søvn.
- Dette stedet... - Driver du ap?
- Nei. - Sitt!
Er du den som tar fra meg sinnsroen? Venn om dagen og fiende om natta?
- Med hvilket formål? - Min død, kanskje.
Kanskje du misliker at jeg er her.
Kanskje...
...du samarbeider med Hightower-pakket?
Eller med din klumpfotede nevø? Eller er det Rhaenyra selv?
Jeg forsikrer deg, Deres Nåde.
Hva du enn pønsker på, Strong...
...kan jeg forsikre deg...
- ...at kongen din er på vakt. - Ja, Deres Nåde.
Og slutt å se på meg.
- Skulle du ikke ta farvel? - Det er noe galt med meg.
Noen har forgiftet meg. Maten, vinen, eller så er det den rå luften eller...
Gjenferdet til Harren jamrer forbannelser fra Kingspyre tårn?
Vås! Alt sammen!
Gjenferdet, forbannelsene, den sabla weirwood-senga!
- Jeg har fått nok! - Ja, det er vel typisk deg.
Når noe mishager deg, rømmer du.
Dragonstone, Stepstones, Pentos, Harrenhal...
Jeg våkner og vet ikke hvor jeg har vært.
Det fins eldre ting i verden enn du og jeg og levende minner.
Du er ikke spilleren, men en brikke på brettet.
Jeg også, for den saks skyld.
Jeg er ikke som du.
På noen måter, nei. Du ser uklart. Sinnet ditt blender deg.
Hun ønsket den ikke engang. Kronen. Hun ofret den aldri en tanke.
Det var vel derfor din bror ga henne den.
Kanskje de som begjærer den, er minst egnet til å bære den.
Ikke belær meg!
Viserys ønsket den aldri selv, om du husker det.
Den kom til ham, og han gjorde sitt beste.
Den er ikke en premie man vinner, men en byrde å bære.
Om du har noen råd for å håndtere River-herrene, tar jeg gjerne imot.
- Daemon Targaryen ber om hjelp? - Råd.
Hus Tully er ikke det største huset i Riverlands-
eller det rikeste, men det er det mest stabile.
Tullyenes kløkt har holdt River-husene i age i århundrer.
De hadde utryddet hverandre om det ikke var for lensherren deres.
Den gubben er ikke til nytte for oss.
Men Grover Tully er deres overherre.
Uten ham heiser de aldri banner som én.
River-menn er av jorda. De vil heller dø i den enn vike en tomme.
- Da kan ikke jeg gjøre noe. - Du? Nei.
Jeg trenger hjelp, Alys.
Ikke gjør noe nå.
Om tre dager vil vinden snu.
Store kriger, beskytt oss. Store kriger, beskytt meg.
- Sakte. Sakte! Rolig. - Guder...
Tjen!
Seasmoke...
Rolig, Seasmoke. Rolig!
Adlyd!
Ikke vis frykt.
Tjen, Seasmoke.
Jeg klarte det.
Tjen, Seasmoke!
De er ferdige! Kom!
Mor!
Opp, opp, opp!
Alyn.
Mylord.
Jeg er fornøyd med fremgangen. Dette skipet vil seile om få dager.
Blokaden vil bli truet, av løver eller kraker.
- Mennene blir glade for å ha deg med. - Jeg vil at du skal bli med meg.
Som overstyrmann.
- Jeg takker for tilbudet, mylord... - Du skal seile til Sharp Point.
Lord Bar Emmon vil sende nevøen med som båtsmann.
Du har mer erfarne menn i tjeneste.
Jeg var yngre enn deg da jeg tok kommando første gang.
Du utmerket deg ved Stepstones, og du har mannskapets respekt.
Du er et godt valg for stillingen.
Er det en ordre eller forespørsel?
Jeg venter at du melder deg til tjeneste i morgen.
Som herren befaler.
- Litt tynn, hva? - Det blir det eller fisk.
Det er kun fisk i denne fordømte byen.
En øl her.
Noe å spise til den?
- Tror ikke magen takler det. - Der valgte du rett, ja.
Er det ikke kvalmt? Å vite at de mesker seg hver kveld på slottet.
- Mens vi sulter. - Det kan ikke stemme.
Jentene mine ble tatt til Red Keep for noen kvelder siden.
Kalas og moro for den nye prinsregenten.
- Nei! Han som alltid var så korrekt. - Han er ingen gnier.
De fikk godt betalt og mye mat.
- Hva da? Fisk med mer fisk attåt? - Lammeribbe, kjære.
Mince pie, honningkake, storfekjøtt og saus.
Og gjett hva! Det blir enda et kalas i morgen, med dans.
- Det er ikke riktig. - Beklager, min gode mann.
Jeg burde ikke ha snakket så fritt.
De kongelige vil ikke like at jeg snakker om deres velstand-
selv om det er sant.
Kong Viserys likte festmåltider og vin.
- Men aldri mens folket gikk uten. - Nei, men han er borte nå.
Og hans rettmessige arving er fratatt sitt sete.
Vel, det nytter ikke å lure på hva som kunne ha vært.
Jeg er ikke den eneste som mener at dette var uheldig, Deres Nåde.
Seasmoke har rømt fra Dragonstone, og ser Steffon var en tapper ridder.
Svært uheldig, om enn forutsigelig.
Jeg, om du husker, stemte for å be lord Mooton marsjere mot Rook's Rest.
En vanligere tilnærming, sant nok. Ikke like sensasjonell.
Han har få menn, men vi kan ennå gjenerobre...
Det er min feil at du har glemt å frykte meg.
Det var verdt risikoen, uansett resultat.
Flere dyktige menn drept? Det var min feil.
- Ser Steffon gjorde det frivillig. - Det var uvettig å tro...
...at et urgammelt valyrisk dyr ville godta en Darklyn.
Han var vel ikke den eneste mulige?
Fins det ikke andre blant adelen i De sju riker?
Hvem vil være så dum å prøve etter å høre om ser Steffon?
Jeg skal lete igjen.
- Men Darklyn var de mest sannsynlige. - Jeg har gode nyheter.
Folket i King's Landing lytter.
De var klare til å høre. Tronranerne har sviktet dem.
De er sultne og trenger noen å klandre.
- Er det nok? - Vi har nørt opp under.
I natt tenner vi på og ser det flamme opp.
Da vil Aemond slukke det med makt.
Da vil det brenne sterkere. Han kan ikke ødelegge sin egen by.
- De kan ikke styrte ham. - Kanskje ikke.
Men det er vanskeligere å krige ute når man må bevare freden hjemme.
Så la oss se på planen.
Om jeg får si det, Deres Nåde...
Dette kler deg.
Det er den siste.
- Hva? Det er vel ikke utsolgt? - Ingenting. Det er ikke mer igjen.
Jeg har ventet i hele dag. Jeg tar hva som helst. Rester...
Dere har nok sauer til dragene, men ikke til oss. Hvor er vårt kjøtt?
Vi vil ha kjøtt!
Det virker som, Deres Nåde, at folket har blitt urolige.
- Og så? - Det er ikke nok mat i byen.
De med penger har kjøpt mer enn sin del.
- Derfor må ser Tyland bryte blokaden. - I mellomtiden er folk sultne.
Og sinnet stiger.
Fienden utenfor kan bekjempes med sverd.
- Fienden innenfor er mer lumsk. - Hvorfor er sinnet rettet mot oss?
Det er Rhaenyra som beordret Gullet stengt og lar alle sulte.
De ser til deg for sitt ve og vel.
Det er byrden med makt. Men du burde ikke bære den alene.
Deres Nåde har ennå ikke utnevnt en hånd.
Ser Criston tjente jo broren din.
Du trenger en som kan fremme din sak med kløkt og list.
Tror du jeg er dum?
- Tvert imot, prins... - Jeg tåler ikke de selvhøytidelige.
Enda mindre smisker og spyttslikkere.
Men du har tilfeldigvis rett. Alle konger trenger en hånd.
Jeg gjør det til ditt ansvar.
Det er en ære jeg aldri vurderte...
Ikke for å tjene som hånd, din padde. For å hente ham.
Send beskjed til Otto Hightower. Bestefar er nok forsiktig-
men hans hengivenhet for familien er utvilsom.
- Du får det gjort. - Deres Nåde.
- Du er sen. - Det gleder meg å melde at kongen...
...gjenvant bevisstheten i morges, om enn bare noen øyeblikk.
Du sa det var lite håp.
Han er sterkere enn jeg trodde. I dag puster han lettere.
Han kan overleve, gudene være lovet.
For en gledelig nyhet.
Jeg vil se broren min.
Alene.
Hva husker du?
Ingenting.
Du utfordret Meleys.
Det var tåpelig.
Jeg husker ingenting.
- Prins. - Du er i dyktige hender, Deres Nåde.
Det virker som broren min har en lang rekonvalesens foran seg, stormester.
Se til at han har det behagelig.
Og jeg har avgjort at det ikke nytter å surmule.
Alle er vel ikke ment for store bragder.
Noen av oss må tjene på mindre måter.
Selv om de ikke er det vi ville valgt selv.
Ikke for å fornærme. Ingenting av dette er din feil.
Jeg vil til mor.
Ja.
Vel, jeg vet det er vanskelig, men...
Jeg har gode nyheter, Rhaena.
Prins Reggio har svart på brevet ditt.
Han gir gjerne ly til Rhaenyras yngste sønner i Pentos.
Og halvsøsteren deres.
Jeg trodde du ville bli glad.
Eller iallfall mindre mutt.
Du mistrives her.
Du førte meg bak lyset, mylady.
Jeg gjorde hva?
Det er en stor drage i Vale.
Rykter om det startet kort tid etter krigen.
Den streifer lenger etter mat, antar mesterne mine.
Den er stor og overveldende, men dessverre vill.
Dessverre.
Handelsskipet "Løssluppen" tar dere til Pentos.
Jeg sender seks menn til å beskytte dere på overfarten.
Du lurer ingen, vet du.
Lord Corlys har valgt å forfremme deg til å tjene sammen med ham.
Likevel fortsetter du med utflukter.
- Mennene mine må ikke misforstå. - Hva da?
Du er akkurat som ham.
- Du kan virkelig provosere meg. - Du reddet livet hans, bror.
Tenker du aldri på hva som kunne bli vårt?
Eller ditt, iallfall.
Rikdommene, tjenerne...
- Drivvedtronen. - Vi har alltid levd i skyggen av...
...Sea Snakes store slott. Jeg vil ikke være der lenger.
Så du bagatelliserer din store mulighet, mens meg...
...overser han... som han alltid har gjort.
Sea Snake vil heller la High Tide bli tatt av havet enn kalle oss sønner.
Ikke kast bort livet på å vente på noe som aldri vil skje.
Det var et dristig forsøk. Jeg beundrer deg for det.
De sier at du slo lord Bartimos i dag, foran ansatte og vakter.
Husstanden tisker om det.
Han er heldig som ikke mistet tungen.
Hva sa han som fortjente det?
Jeg er lei av å bli beskyttet, Jace.
Jeg minner for mye om deres mødre eller døtre.
De må se meg som regent.
Og symbolet på makt er ikke juveler og kjoler, men skjold og sverd.
Min regent er moren min.
Jeg ønsker det ikke annerledes.
Vil du lede oss i krig selv?
Jeg kan ikke bli her og vente på nederlag og fortvilelse.
- Ikke vær tåpelig. - Jeg gjør alt jeg kan.
Jeg beordret Mooton til Rook's Rest og sendte enda en ravn til Vale...
Vi kan samle styrkene til Vale, Maidenpool og alle våre allierte.
Vi vil fortsatt ikke matche styrken til De grønnes hær.
Vi trenger Daemon. Og dragen hans.
Kan jeg få én time uten refrenget "Daemon, Daemon, Daemon"?
Deres Nåde.
Lady Mysaria.
Dronning, gaven vår er sendt.
Hvilken gave?
La oss håpe på skyer over Blackwater i kveld.
Du sa han var bedre.
Hans Nåde sover ni av ti timer.
Men han åpnet øynene og snakket en kort stund.
Helbredelsen blir langvarig og vond-
men jeg har håp om at Hans Nåde overlever.
Hvordan blir han da?
Brevene mine... til far.
Jeg har sendt ravner igjen til Highgarden og Oldtown.
Og nå til alle adelshusene i Reach.
Det har ikke kommet svar fra ser Otto ennå.
Det er krig i Reach nå, Deres Nåde.
Hus Beesbury har grepet til våpen mot Hightower-hæren.
Gjengjeldelse for deres herres død.
Beklager.
Jeg beklager.
- Søster. - Gwayne.
Så bra at jeg fant deg.
Jeg vil ønske deg lykke til.
Vel, takk til enkedronningen.
Jeg lurte på om du har hørt fra far?
Jeg har sendt ravner til Highgarden og Oldtown, men ikke fått svar.
Jeg har ikke hørt noe. Men heller ikke sendt noen beskjed.
Om han skrev brev, ville det vært til deg. Du var alltid favoritten.
- Rart at vi ikke har hørt noe. - Otto Hightower vet alltid råd.
Han sender nyheter når det er nyheter å sende.
Gadd vite hvordan livet hadde vært om han brakte deg til hoffet isteden.
Jeg er den eldste sønnen. Det var rett å la meg vokse opp i Oldtown.
Du var åtte år og morløs. Det må ha vært vanskelig.
Man aksepterer det.
Når man ikke har noe valg.
Min sønn Daeron...
Hvordan er han?
- Skriver han ikke til deg? - Stadig mindre nå.
Seksten nå.
Brev er vel av mindre interesse for ham.
Han er traust.
Kløktig. Like dyktig på lutt som med sverd.
Og opptar tankene til mang en ung dame, tipper jeg.
Han er snill.
Det er bra.
Vennlighet er noe jeg syns brødrene hans mangler.
Du gjorde klokt i å sende ham bort.
Det virker som Red Keep, med alle sine privilegier-
kan være et mindre sunt miljø å oppdra unge menn i.
Var det hoffet eller moren deres?
Jeg er sikker på at du gjorde ditt beste.
Jeg må bli med ser Criston.
Ønsk oss lykke til, søster.
Jeg skal be til Krigeren om deres trygge retur.
Farvel.
Deres Nåde.
Denne har sluttet å synge.
Er ikke det rart?
Jeg tenkte vi kunne tenne et lys.
For Aegon.
Og alle vi har mistet.
- Hvor fikk du maten fra? - Rhaenyras skip.
De kom i land om natta med gaver fra dronningen.
Hun tenker på oss selv nå!
Gi meg den!
- Den er min! - Gi meg den!
Flytt dere!
Deres Nåder, vi må dra. Nå.
Følg dronningene til vogna!
Pass på flankene og hjørnene.
Fortsett. Denne veien, Deres Nåde.
Det er dronningen av fisker!
Fortsett!
Lenge leve dronning Rhaenyra!
- Gå til vogna! - Lenge leve dronning Rhaenyra!
Helaena!
Deres Nåde!
- Denne veien, Deres Nåde. - Dronning!
- Slipp! - Nei! Nei!
Legg vekk sverda!
Legg vekk sverda.
Vent!
Beskytt dronningen!
Legg vekk sverda!
- Nei! - Flytt dere!
- Trekk unna! - Gå, Helaena!
Flytt dere! Flytt dere!
Kom igjen!
Dronninger, denne veien! Gå inn!
Lenge leve dronning Rhaenyra!
Kjør! Kjør! Kjør dem ned om du må!
Kjør! Kjør!
Ikke mer.
Mylord, men... Stormesteren ba meg gjøre det.
Kongen vil gjerne ha dosen om en time.
Drikken lindrer smerten, men den sløver hjernen.
Fatt mot. Du har skrevet deg inn i legendene. Du overlevde drageild.
Men jeg er redd du aldri blir hel.
Orwyle har gjort alt han kunne.
Han har bandasjert benet ditt.
Men du kan aldri løpe igjen.
Hjernen din... er alt du har igjen. Jeg sier det ikke med glede.
Jeg kom skrikende inn i verden inne i et av Harrens høye tårn.
Lungene mine var sterke, men foten så vridd at...
...far kalte det svartekunst...
...og anklaget en i husstanden for å utøve... ondsinnet trolldom.
Vel...
Folk vil syns synd på deg enten bak ryggen din eller i ditt nærvær.
Og de vil glo...
...på deg, på din...
Eller snu seg vekk.
Og de vil undervurdere deg.
Det blir din fordel.
Nei. Nei.
Broren din regjerer i ditt sted nå. Det betyr at livet ditt er i fare.
Men jeg tror du vet det.
Hjelp meg.
Bror.
Daemon, hun er død.
Jeg beklager.
Du trengte meg.
Jeg er her nå.
Deres Nåde.
Sørgelige nyheter fra Riverrun, konge.
Lord Grover er død.
- Gamlingen. - Nettopp.
Unge Oscar Tully er nå overherre av Riverlands.
- Hvordan døde lord Grover? - Han har vært syk, selvsagt.
Riverruns mestere har ikke visst sin arme råd.
Vår egen helbreder, Alys Rivers-
tilbød sine berømte evner. Hun utøvde sitt fag, men...
Det var ikke mer å gjøre.
Hei, se!
Den... Den så oss! Løp!
Bannerne dine ble båret fra skipet inn i byen.
De kom helt til portene til Red Keep før de ble sendt bort.
Det ble en advarsel til tronranerne om at du har mer makt enn de trodde.
Jeg trodde du ville bli glad.
Jeg tror ikke jeg kan vinne krigen.
- Jeg tror du er trøtt. - Min egen sønn tviler på mine evner.
Han mener at jeg trenger Daemon.
Og Daemon selv...
Han har alltid gjort det som passer Daemon.
Han var alt jeg ville være.
Sorgløs. Farlig.
Mann.
Og jeg var det han ville være.
Verdsatt av far og gjort til fars arving.
Vi var to halver av et hele.
Han har aldri funnet fred.
Han ønsket å eie meg, men ikke bli eid.
Og å se meg ta, endelig, det han alltid har ment var hans...
Jeg frykter hva han kan finne på.
Jeg frykter han har vendt seg mot meg.
- Han har for vane å fordufte. - Uansett har jeg mistet ham.
Og Caraxes med ham.
Rhaenys og dragen hennes er døde. Jeg har Syrax og to ungdyr.
Vi kan ikke kjempe mot Vhagar alene.
- Og jeg har ingen hær. - Du har Velaryon-flåten og dens menn.
Det er ikke nok.
Og selv om vi hadde vunnet-
hvordan skal jeg styre et rike når min egen sønn tviler på meg?
Du har meg.
Takk for det. Virkelig.
Det var faren min.
Jeg var fortsatt et barn. Han... fikk sin vilje med meg.
Etter mange måneder med dette ble det klart at sæden hans hadde slått rot.
Det er et arr her også.
Jeg kan ikke få barn.
Han etterlot meg for å dø.
- Men jeg overlevde. - Så leit.
Jeg svor på å aldri stole på noen. Den eden har jeg levd godt med.
Verden er kald og grusom, og det er få i den som er stødige.
Du, mener jeg, er stødig.
Du har sett meg som verdig, som likeverdig til og med.
På grunn av det vil jeg tjene deg.
Jeg tror du er ment til å være dronning.
Unnskyld, Deres Nåde.
Dragen Seasmoke har blitt sett flygende over Spicetown.
Ja, han pleier det.
Fra det vi har hørt, har han en rytter.
- Hvem? - Umulig å si fra bakken.
- De grønne? - Jeg vet ikke hvem ellers.
Skal jeg tilkalle rådet?
Mor!
Norske tekster: Monica Moltubakk