- Bara ett! - Det räcker.
Skåda! Förrädarnas drake Meleys.
Dräpt vid Rook's Rest av er kung!
För Aegon!
Det är inte möjligt...
- Han har dödat en drake. - Tro mig, detta är ett svart omen.
Rhaenyra kommer att hämnas för det här.
Det är en styggelse.
Förstår de inte att vi vann slaget?
En märklig seger - om det var en seger.
Skåda! Förrädarnas drake Meleys.
- Jag trodde att drakarna var gudar. - Dräpt vid Rook's Rest av er kung!
De är inget annat än kött.
- Lever han? - Hans nåd är kvar hos oss än så länge.
- Kommer min son att dö? - Det kan jag tyvärr inte säga.
- Förlåt, de kommande timmarna är kritiska. - Självfallet.
Någon måste regera i hans ställe.
- Vad hände? - Vi tog slottet, till priset av 900 man.
Jag hörde det.
Jag lämnade en mindre garnison kvar för att skydda slottet och kungens drake.
Solfyr tog lång tid på sig att dö.
Kungen, ser Criston. Vad hände honom?
Hans nåd stred tappert.
Och Aemond?
Vad var hans del i detta?
Det kan jag inte säga.
Vår största drake har dödats.
Criston Cole far runt i Kronlandet obehindrat.
Duskendale och Rook's Rest har fallit.
Vi har ingen armé på marken annat än den som vi hoppas att Daemon uppbådar.
Han som har övergett oss efter ett äktenskapligt gruff.
Ifrågasätter ni mig, ser Alfred?
- Min lojalitet till er är välkänd. - Er lojalitet, kanske.
Hur är det med er aktning för mig i krigstid?
Jag skulle aldrig tvivla på er duglighet eller intelligens.
Men det täcka könet har hittills inte varit insatt i militärstrategi-
eller krigföring.
Det har rått fred under vår livstid. Ni har inte sett fler slag än jag.
Sänd bud till Maidenpool och Krabbudden.
Låt dem bemanna sina garnisoner och ge dem de förnödenheter och vapen de behöver.
Våra allierade måste kunna möta Cole.
Vi måste hämnas Rook's Rest och Duskendale.
De är förlorade, men Vhagar är utmattad efter ett så hårt slag.
Om Aegon dör får vi snart veta det.
Det vore en seger endast till namnet. Snart blir han ersatt.
Tiden är mogen. Om vi anfaller King's Landing innan deras drake hämtat sig...
- Då bör jag själv göra det. - Ni är kronan. Det är uteslutet.
Vad vill ni att jag ska göra?
Jace.
Vart är du på väg?
Till Harrenhal.
För att möta Daemon. Rhaenys har fallit.
Han måste försäkra sin lojalitet mot min mor och meddela var han står.
Skulle du kunna tämja honom när drottningen själv inte kunde det?
Min mor skickar med glädje ut dig för att spana och strida.
Jag måste stanna som en bortklemad ungprins. Det är förnedrande, Baela.
Hon skyddar dig bara. Du är tronföljaren.
Då måste jag kämpa både för hennes anspråk och mitt.
Jag kan inte längre sitta stilla.
Jag måste handla.
Huset Frey. De kontrollerar överfarten vid The Twins.
Cregan Starks gråskägg tågar söderut.
Om hans styrkor kunde nå Flodlandet direkt skulle vi inte behöva vänta på Daemon.
- Jag ska förhandla om det med huset Frey. - Hon kommer inte att bli glad.
Berätta inte för henne då. Inte förrän jag har gett mig av.
Det är sent och min drake är hungrig.
Er enda möjlighet är att underkasta er. Våra krav är enkla, lord Bracken:
Förneka den falske kung Aegon som troninkräktare-
och knäböj för mig, annars kommer ert hus att brinna.
Jag blir hellre lord över ben och aska-
än knäböjer för en hednisk Blackwood-fitta och hans lejda drake.
Huset Bracken kläcktes ur de sju helvetenas djup.
Det vore en välgärning att skicka tillbaka dem.
Höll sig din brors huvud på tillbakavägen, Willem? Jag hörde att maskarna tog det.
Det var en målande bild, lord Bracken, men tyvärr inget svar.
Vi väljer elden.
Jag trodde inte att de så gärna ville dö.
De gjorde sitt val. Ni borde ha gjort dem till viljes.
Jag behöver dem vid liv. Jag kom för att samla svärd, inte lik.
Nu ser ni vad mitt hus har vetat i generationer.
- De är tjurskalliga, omedgörliga... - De ville hellre brinna än ge sig.
Det är sådana män jag behöver.
Vi kan båda uppnå våra mål.
Vi har stridit mot dem i en evighet.
Då kanske ni kan prova mindre strid och mer...
...övertalning.
De är orubbliga i strid.
- Men varje människa har en svaghet. - Ni förstår vart jag vill komma.
Det finns saker som kronan inte bör bli ertappad med.
- Visa dem er värsta sida. - Jag är er tjänare, ers nåd.
Under århundradena har mången armé krossats mot Blodiga porten.
Lyssnar ni?
- Mylady. - Själva Eyrie är ointagligt.
Såvida vi inte blir anfallna från luften.
Ni lovade drottning Rhaenyra 15 000 svärd.
I utbyte mot beskydd. En drake.
Då har hon överträffat era krav. Hon har skickat två.
Båda fortfarande nykläckta.
Jag har jakthundar som är mer skräckinjagande.
De är ändå drakar. Jag minns inte att ni begärde en särskild storlek.
Tänker ni reta upp mig när ert uppehälle och skydd är beroende av min välvilja?
Drakarna kommer att växa.
- Med tiden. - Jag har inte tid.
- Jag ogillar känslan av maktlöshet. - Det gör jag med.
Detta blir er kammare. Jag väntar er till kvällsvarden.
Jag beklagar er mormoders bortgång.
Deras ton på lilla rådet i dag...
Anklagar de er för vad som hände Rhaenys och hennes drake?
Jag hade föredragit det. De talar förbi mig, inte till mig.
De vill ha mig som drottning men stänga in mig.
De avslöjar sin egen litenhet.
Jag kan inte klandra dem. Jag är monark och kan inte göra som jag vill.
- Och krig har alltid varit männens sak. - Ni är er fars utvalde efterträdare.
Han lärde mig inte att föra krig.
Om jag varit hans son skulle jag ha fått ett svärd i handen så fort jag kunde gå.
I stället fick jag min fars bägare-
och fick lära mig varje lord och slott från Storm's End till The Twins-
men inte att skilja på grepp och udd, och det vet de.
- Daemon också. - Vill ni bli serverad här, ers nåd?
Inte nu!
Kommer ni att skicka bud till honom?
Alltför länge har jag sökt styrka hos honom.
Om jag måste bönfalla min man, vad är jag då?
Jag kan inte min roll, Mysaria.
Jag vandrar på en väg där ingen har färdats.
Criston Cole begick ett misstag.
Han visade upp ett drakhuvud som ett krigsbyte, men folket ser ett dåligt omen.
- Det gör jag med. - De är rädda.
Det är ont om bröd. Kungen har fallit.
De viskar att under Viserys rådde fred.
Kan viskningar rasera murar eller knäcka sköldar?
Underskatta inte era undersåtar.
De är tusen och åter tusen och har levt bortglömda i Red Keeps skugga för länge.
- Tror du att de vänder sig till mig? - För de missnöjda är rykten föda.
Ers nåd.
Låt andra göra det ni inte kan göra själv.
Det finns mer än ett sätt att utkämpa ett krig.
Tanken på henne liggande besegrad på ett fält omgiven av fiender...
Berättade din mormor om natten då hon gjorde Meleys till sin?
Hon smög in i Drakhålan.
Hon kände den bättre än någon annan. Det sägs att hon kunde se i mörkret.
Min far blev rasande. Hans egen mors drake.
Den snabbaste någonsin, och hon ville inte veta av honom.
Men för Rhaenys sänkte hon nacken.
Hon var stark.
I både kärleken och ilskan.
Hon höll inte alltid av mig.
Men för det hon gav mig till slut är jag tacksam.
Jag önskar att jag hade känt henne när hon var ung.
Du är mycket lik henne på vissa sätt.
Nu när hon är borta måste jag nog förlita mig på dig.
- Ers nåd? - Kan du ge den här till din morfar?
Jag vill inte stå ensam.
Daemon.
Du var alltid den starke.
Den skickligaste med svärdet.
Den orädde drakryttaren.
Din bror var en kärleksfull man.
Men han hade inte din styrka.
Viserys var inte lämpad för kronan.
Men du, Daemon, du var som skapt för att bära den.
Om du ändå hade varit den förstfödde...
Min favoritson.
Faller ankan inte ers nåd i smaken?
Det finns gås också, om ni föredrar det.
Jag gillar gåsen.
Jag är inte hungrig.
Med tanke på de hemska nyheterna från Rook's Rest-
tycks vinden ha vänt, och båda sidor har lidit stora förluster-
och är osäkra på vad som väntar.
Ett bra läge för en styrkedemonstration.
Jag tror att Willem Blackwood får huset Bracken att foga sig.
Vi måste göra slottet redo för en stor här.
- Ni verkar säker på er sak. - Alla människor kan ledas, ser Simon.
Till och med flodmän. Det gäller att visa vem det tillkommer dem att lyda.
Hur fortskrider arbetet här?
Vi hämtar vatten till köken och tänder eld i smedjorna. Det är bara början.
Taket har behövt tas om hand sedan Aenys tid, liksom förråden och...
Och Klagotornet.
Fladdermössen har gjort korridorerna nästan oframkomliga på grund av all...
Skit?
Jag tror säkert att det finns smeder nära Nutten och Riverbend.
Kalla hit dem, och ta skatt av bönderna från Antlers till Höga hjärtat.
Deras jägare får ge oss kött och ved.
Frågan om betalning kvarstår.
Efter... tragedin som drabbade hans far-
överförde Larys familjens förmögenhet till King's Landing.
Finns det guld kvar i era kistor?
Tillräckligt för att hålla den här lilla besättningen mätt och varm.
Något så när.
Jag hade trott att ers nåd, som drottningens sändebud...
Att hon kanske kunde bidra med medel om ni skrev till henne.
Nej.
Harrenhal är under mitt befäl. Jag går själv i borgen för betalningen.
Res er.
- Utmärkt, ers nåd. - Ni borde tilltala mig med "min kung".
Men ni är prins.
Vad kallar man drottningens make?
- Kunga... - Precis.
...gemål.
Det sista är väl ändå överflödigt?
Rustningen var av valyriskt stål.
Men hans nåd fick ohyggliga brännskador över en stor del av kroppen.
Han har många brutna ben, och jag befarar fler inre skador.
Skador vi inte kan se.
Vi är tacksamma för er insats, stormaester.
- Har han vaknat upp? - Nej.
Jag vet faktiskt inte om han någonsin kommer att vakna.
Jag har utnyttjat mina kunskaper till fullo.
Vår kungs öde ligger nu i gudarnas händer.
En kung kan inte regera i sömnen. Riket har märkt av hans frånvaro.
Låt dem höra om hans stordåd vid Rook's Rest.
Men nu måste vi utse en regent i hans ställe - tills han tillfrisknar.
Eller inte gör det.
En klok strategi, ers nåd.
En tillförordnad regent kommer att förvissa folket om kronans stabilitet.
Har ni en särskild kandidat i åtanke, ers nåd?
Jag styrde själv i min makes ställe och är väl beredd att göra det igen.
Det gjorde ni förtjänstfullt i fredstid, men omständigheterna har förändrats.
- Tack för påminnelsen. - Kungen saknar inte arvingar.
Det uppenbara valet är hans närmaste tronföljare, prins Aemond.
- Instämmer. - Aemond är ung.
Hans bristande återhållsamhet har redan stått oss dyrt.
Erfarenhet är den säkraste vägen till trygghet.
Drottning Alicent axlade rikets plikter väl när hennes makes hälsa svek honom.
Erfarenhet är värdefullt, men änkedrottningen är kvinna.
Jag är varken främmande för att regera eller att sitta i rådet.
Aemond är en skicklig drakryttare och gör mest nytta i fält.
Min erfarenhet behövs här vid bordet.
Det var inte illa ment, men när vi måste visa styrka...
Lord Larys?
Jag håller med, ers nåd. Det måste bli prins Aemond.
Vad skulle det säga om vi som svar på Rhaenyras kröning själva krönte en kvinna?
Men...
Men handen talar för kungen. Vad säger ni, ser Criston?
Aemond är tronföljaren.
Det måste bli han.
Då är det bestämt.
Hur är vår ställning i Flodlandet?
Det råder oordning bland huset Tullys vasaller, ers nåd.
Prins Daemon har föga möjligheter att sätta in en betydande armé för tillfället.
Det vore klokt att sända bud till Oscar Tully.
Det är en tidsfråga innan han ärver sin farfars mantel.
Lord Strong, hur kan jag lita på råd från en man-
som låter Flodlandets smycke plockas av fienden?
Er brors armé kan möta Daemon. Han borde hejda flodmännen när det är oreda i leden.
Jag ska mana på lord Jason.
- Vad mer? - Vi borde tänka på småfolket här.
- De har tröttnat på Havsormens blockad. - Det har vi alla.
Många flyr staden och sprider rädsla och oro.
Då stänger vi portarna.
Ingen får komma eller gå utan vårt tillstånd. Köpmän och så vidare.
Ta itu med era uppgifter. Vi träffas igen i gryningen.
Och kan någon skära ner de jävla råttfångarna?
Staden är inte säker längre.
Det finns ingen mat.
Våra grannar stjäl av varandra. Vi måste ta oss härifrån.
Vart skulle vi ta vägen? Norrut, kanske? Söderut?
- Varje väg kan leda till drakarnas tänder. - Som den de sköt fram på gatorna?
Tror du att Rhaenyra låter en sådan skymf ske ostraffat?
Vi borde fara mot Tumbleton. Min bror har husrum.
Vill du att jag ska bli tiggare?
Är vi inte redan tiggare? Har du fått betalt för maskinerna ni tvingades bygga?
- Kungen utlovade betalning. - Kungen ljög.
För all del, stanna och vänta på hans tomma löften, min make.
Med dem kan du mätta spökens munnar.
Jag antog att du skulle vara här och se till att prinsregentens order följs.
Aemond är tronföljaren. Sådan är seden.
Du vet vad han är. Vad han på något sätt har blivit.
Har din lojalitet avtagit, eller blomstrar den bara om natten och skyr dagsljuset?
- Det jag såg vid Rook's Rest... - Vad såg du?
Deras rustningar smälte.
Brinnande män gick omkring.
Vi har överlämnat kriget åt drakarna.
En drakryttare borde leda oss.
Vad blev det av rättvisa och måttfullhet? Ska styrka vara vår enda gud nu?
Du överger mig alltså.
Har jag inte skonat dig?
Det vi måste göra nu är ohyggligt.
Ska det ske under ditt överinseende?
- Är det den du är, Alicent? - Jag har inte bett om att bli skonad.
Och jag har inte gett dig tillstånd att tilltala mig med mitt namn.
Undan!
Bort med honom!
Ta honom.
Undan! - Håll emot!
Undan! - Halt!
Undan.
Skingra er! Skingra er!
På befallning av Aemond Targaryen, prinsregenten och rikets beskyddare.
- Aemond? - Menar han kungen?
- Jag vet inte. - Ni kan inte hålla oss inlåsta!
- Återvänd till era hem. - Vi vill ha kött!
Kött!
Vår lord Grover Tully har inte ställt sig bakom Rhaenyra.
Det innebär döden att ta strid mot sin länsherre, som prinsen säkert känner till.
Och mot er drottning?
Jason Lannister mobiliserar i väst.
Vi måste hejda honom innan han når Riverrun. Därför behöver vi passage.
Och om Starks armé är för långsam? Vinden tilltar och vintern nalkas.
Vår tvekan gäller inte Rhaenyra som drottning-
eller den fånen lord Tullys ältande.
Det är Vhagar vi fruktar.
Fruktar ni en drake miltals härifrån när min egen står utanför era murar?
- Erbjuder ni oss ert beskydd? - Ja.
Och min morbrors beskydd.
Och jag antar att Daemon har gett sitt medgivande?
Han gör som hans drottning befaller.
Det skänker oss viss tröst, men drakar kan inte vara på två platser samtidigt.
Eller tre.
Vad önskar ni?
Larys Strong har befriats från sitt slott.
Har drottningen för avsikt att utse en ny lord?
Ni vill ha Harrenhal.
För det vill min mor ha mer än överfarten.
Vad önskar hennes nåd?
Böjda knän.
Nej, nej, nej!
Upp.
Ni föddes till att svinga svärd, men kanske inte yxor.
Andra skulle sitta sysslolösa i väntan på sina anspråk.
Urskuldar vedhuggning det som har följt dig hit?
Ingen ska säga att Daemon Targaryen inte smutsade sina händer i kriget.
Låt mig se dem.
Sitt ner. Sitt!
Jag hör märkligheter från Brackens land, från Stone Hedge, Lambswold och Mory.
- Det har kommit underrättelser, alltså? - Underrättelser?
Nej.
Det jag hör, hör jag i vinden.
Ångestrop.
Barn som skiljs från sina mödrar, män som kommer hem till öppnade dörrar-
efter att deras hustrur burits bort.
Krig är fruktansvärda.
Det här är inte ett krig.
Det är brott mot oskyldiga, som varje rättrådig man skulle förkasta.
Du kan inte ha tagit mig för en rättrådig man.
Huset Bracken fick sin chans att göra det jag krävde.
De kanske fattar rätt beslut om deras barns liv hänger på det.
Är det den sortens armé ni vill ha?
Män som hatar er, som tjänar er under hot om våld?
Om de tjänar mig behandlar jag dem rätt.
Som ett exempel för resten av Flodlandet.
Återigen är det i maktens namn de svaga och kvinnorna som tvingas stå ut.
Dåren Aegon lär inte överleva.
Riket kommer att lida om Aemond Enöga styr.
Be för att du aldrig träffar honom. Han skulle hugga ner dig utan att blinka.
De sa samma sak om er, men jag ger mig. Er plan är säkert godkänd av drottningen.
Hon kan inte behålla tronen, Alys. Även om jag önskade det.
De som stöder henne låter sig inte ledas av henne. De väntar sig en mans styrka.
Vem är bäst lämpad, huset Hightower med sina ränker eller Viserys sanna arvinge?
När jag intar King's Landing kan Rhaenyra möta mig och inta sin plats vid min sida.
Som kung och drottning tillsammans vid makten.
- Och om ni förlorar? - Då är jag död och har inga bekymmer.
Visst är det synd att ni aldrig fick lära känna er mor?
Ett meddelande, ers nåd.
Nyheter från Stone Hedge. Huset Blackwood har betvingat huset Bracken-
och lord Amos har svurit trohetseden. Huset Bracken är ert.
Kalla hit ser Willem så jag kan gratulera honom. Huset Blackwood ska firas.
Jag sökte er på High Tide. Det förvånade mig att ni var här.
Mitt slott är en grav. Det är tomt och hemsökt.
Jag är ledsen att jag missade dess glansdagar.
Jag kan tänka mig De nios sal full med lorder och kungar-
alla ivriga att få möta den legendariske lorden av Tidvattnet.
När rikedomarna ni kom hem med från Yi Ti och Asshai väckte vördnad och avund.
Jag undrar om de visste att ni gjorde allt för hennes skull.
Drottning Rhaenyra vill utnämna er till sin hand.
Inte ens min hustrus död nöjer hon sig med.
Har hon inte begärt tillräckligt av mitt hus?
Det är ett tecken på hennes aktning.
Eller tror hon att utnämningen kan gottgöra mig för min förlust?
Slut fred med King's Landing, då. Det skulle glädja dem.
Jag skulle hellre segla västerut och försvinna.
Det har ni gjort förut, till ett högt pris för er själv och för dem som älskade er.
Rhaenys var inte bara er hustru.
Inte en sak som berövades er.
Hon var en Targaryen-prinsessa, den som aldrig blev drottning.
Hon flög till Rook's Rest av egen vilja för att försvara sin ätt.
- Och hon dog. - Hon dog som hon hade velat dö.
Ärorikt, i drakeld. Så som min mor valde att dö.
Så som jag själv skulle vilja möta döden.
Jag sörjer min mormoder som älskade mig, men jag bär henne med mig.
Jag kommer att se Rhaenyra på Järntronen som Rhaenys önskade.
Där Rhaenys själv borde ha suttit.
Ni får själv göra vad ni finner för gott.
Dotterdotter!
Jag skulle utse dig till min arvinge.
Jag är blod och eld. Driftmark måste ärvas av salt och hav.
Ers nåd.
Ni hade rätt...
...i att vår bästa chans att få en armé är genom Daemon.
Och jag kan ha gjort fel som väntat på honom att visa sin duglighet.
Jag vill att ni far till Harrenhal.
Utesluter ni mig från ert råd?
Ser Alfred...
Jag förnekar inte att ni har prövat mitt tålamod-
eller att jag skulle föredra ett råd som stod på sin drottnings sida-
men ni och ert hus har tjänat min far troget.
Jag vet att ni aldrig skulle godta huset Hightowers anspråk.
Inte så länge jag lever, ers nåd.
Vi kan inte utmana King's Landing utan Flodlandet-
men jag tänker inte skicka en korp som Daemon kan ignorera.
Jag ber er att...
...vädja till hans förnuft.
Att ta reda på hans sinnestillstånd och avsikter.
Avsikter?
Huruvida han avser att uppbåda en här för mig eller för sig själv.
- Så djärv skulle han inte vara. - Har Daemon visat brist på djärvhet?
Ge er av snarast. Jag skickar med bra män till ert beskydd.
Är det något ni vill hälsa honom?
Säg att jag skulle vilja avsluta vårt senaste samtal.
Ers nåd.
Ers nåd!
Vad är det, ser Simon? Ska efterrätten serveras?
Flodlandets lorder har kommit, ers nåd.
- De vill ha audiens. - Nu?
- Vad är det för gudlös timme? - Vargtimmen.
De kräver att få tala med er genast.
Jag måste visst börja med en lektion i uppförande.
Åtminstone lära er att frukta er Targaryen-härskare.
Har ni något skäl att känna er berättigade att väcka en kung?
Eller ska jag påbörja lektionen?
Huset Bracken har slagits ner av Willem Blackwood.
- Den nyheten är gammal. - Ja, men det har uppstått komplikationer.
Brackens heliga septer har plundrats och bränts.
Liksom fält och gårdar. Boskapen har stulits och våra bönder stuckits ner.
De gav sig på kvinnor och barn på ett barbariskt sätt.
Att straffa Bracken för hans förräderi är en sak, men dessa illdåd...
Bracken vägrade ta sitt förnuft till fånga.
Blackwood har utnyttjat kriget för att begå grymheter mot sina rivaler.
Jag har sett deras strider, och i det här finns ingen ära.
- Ära? Anständighet, då? - De odjuren bar huset Targaryens fana.
En röd drake på svart bakgrund.
Ett hemskt krig utkämpas i de här länderna.
Har du tagit hand om våra flickor?
Vi borde inte ha väntat oss mer av en man som lät mörda ett barn i sin moders famn.
Det är en lögn. Mannen som sa det ska träda fram.
Den mannen är halva kungadömet, min prins.
Detta ska ni veta, inkräktare: Flodlandet har funnits sedan urminnes tider-
och bevakas noga av gamla och nya gudars ögon.
Med eller utan drake - vi kommer inte att svära trohet till en tyrann.
- Fortsätt, flicka. - Jag går ett ärende åt lady Mysaria.
- Jag trodde att hon hade dött. - Utan att driva in sina skulder?
Jag behöver träffa en gammal vän.
De flesta vill ta sig ut nu för tiden.
Elinda?
Var det värt det?
Mamma...
Prins Jacaerys, ers nåd.
Visenya.
Vhagars första ryttare och den som först svingade Mörksyster.
- Jag hoppas att hon inte är din förebild. - Varför inte?
Det var länge sedan.
Hur är stämningen vid The Twins? Käbblade lorden om småsaker?
Han vill att huset Frey ska få Harrenhal.
Efter krigets slut.
Jag är stolt över dig, Jace. Du har gjort en stor insats för vår sak.
Så varför ser du arg ut?
Du rasade när du inte fick ingripa.
Tänk dig då min lott. Jag är också drakryttare och kriget gäller min kröning.
Ändå måste jag vänta här, ständigt försiktig-
och skicka andra att strida och fällas i mitt namn.
Till och med du har fått bidra.
Du är drottning. Det band som håller oss samman. Du får inte bli skadad.
Du är min son, och jag gav dig inte tillstånd att fara.
Du ger mig inte tillstånd att göra någonting.
Rhaenys är död, och Baela kan inte bära bördan ensam.
Och när Aemond jagar dig? Din drake är ung.
Skulle du flyga framför Vhagar som Luke gjorde?
Daemon kanske kunde...
Daemon är inte här.
Och Aemond styr nu i King's Landing.
- Är Aegon död? - Hur det än är kan vi inte möta Vhagar.
Vad gör vi när Aemond utnyttjar sitt övertag?
Jag har gjort allt jag kan härifrån. Sänt bud, åberopat mina allianser.
Om allt annat misslyckas är det jag som måste strida.
- Vhagar är stor, men Syrax är snabbare. - Det var Meleys också.
Meleys stred mot två drakar, och den ena är död.
Ska jag försvara min födslorätt eller vänta här tills vi alla har förintats?
Jag behöver drakar.
Vi har ingen brist på drakar. Vi har två som är stora nog att stå emot Vhagar.
De heter Vermithor och Silvervinge, och de sover under våra fötter.
Om de hade ryttare skulle ingen kunna mäta sig med mig.
Då skulle jag gå fram med styrka och inte av nödvändighet.
- Du har Rhaena. - Som nästan omkom i sitt senaste försök.
Den risken tar jag inte igen.
Det finns de i vår ätt som aldrig har härskat.
Som gifte in sig i andra hus-
och vars barn föddes med andra namn.
För en generation sedan eller mer. Blodsbandet är tunt.
Hur som helst...
En drake godtar bara en draklord som ryttare. Enligt historierna i alla fall.
Valyriska historier, skrivna för att ge oss glans och ära.
Föreslår du att vi sätter en Mallister på en drake? Eller en Tarly?
Hellre det än död och nederlag.
Här måste det finnas anteckningar om vår ätt och vilka som har fallit ur den.
Det kan finnas mängder av dem.
Det är en galen tanke.
Översättning: Erik Swahn