PŪĶA NAMS
Ko?
Es nesaprotu.
Runā skaidri!
Tu mani radīji.
Beidz! Izbeidz!
Un tagad gribi iznīcināt.
Tikai tāpēc, ka tavs brālis mani mīlēja vairāk nekā tevi.
Tieši to tu vienmēr esi vēlējies, vai ne?
Atlidojis krauklis.
Labrīt, gaišība!
Pieņemu, ka labi gulējāt?
Es teicu, ka atlidojis krauklis.
Īgona armija pirms divām nedēļām izgājusi no Karaļa ostas.
Rosbijas un Stoukvērtas pilis kritušas bez lielas pretošanās.
Virs tām pacelts Īgona karogs,
vīri papildinājuši sīra Kristona Kola karapulku.
Abi nami aizbildinās
ar to nelāgo lietu ar uzurpatora dēlu.
Sīra Kristona armija
nu ir trīsreiz lielāka
un, iespējams, nāk uz Hārenholu.
Pat ja sapulcināsiet upjzemiešus,
viņi nepaspēs laikus sagatavoties cīņai.
Paskatīsimies, cik liela dūša ir jūsu valdniekam.
Mans princi... mana gaišība! Jūsu gaišība!
Valdnieks Grovers izskatās spirgtāks, nekā domāju.
Šis ir Oskars Tūlijs, Grovera mazdēls.
Straujupes mantinieks un Upjzemes nākamais virsvaldnieks.
Viņa gaišība, karalienes vīrs Dīmons Tārgārjens.
- Man ir tas gods, gaišība. - Nudien.
Kā klājas jūsu vectēvam?
Diemžēl joprojām sirgst.
Guļ tādā kā pusnomodā
un spēj vienīgi brīžiem mazliet padzerties.
Tik tikko velk dzīvību.
Tātad viņš ir dzīvs.
Jā, paldies dieviem.
Man nav daudz laika un vajag armiju.
Varbūt uzlieciet viņam uz sejas dūnu spilvenu
un pasteidziniet mantojuma saņemšanu.
Es mīlu vectēvu gluži kā savu tēvu.
Mans tēvs mira pēkšņā nāvē vēl agrā jaunībā.
Mani uzaudzināja valdnieks Grovers.
Ļoti aizkustinoši.
Vai jums ir tiesības runāt
Tūliju nama un Upjzemes vārdā?
Kamēr viņš ir dzīvs?
- Šeit tā nav pieņemts. - Tad tu man nederi.
Tagad saprotu, kāpēc Blekvudi un Brakeni nebaidījās sākt karu
savu pavēlnieku acu priekšā.
Tūliju nams ir zivs bez galvas.
Atgādiniet, kurš nams pieslējās Īgonam!
Brakeni vai Blekvudi?
Zaļo pusē pārgāja Brakeni, gaišība.
Kurš vairs atceras?
Izsauciet Blekvudus! Man vajag rīcības cilvēkus.
Kundze!
"Princese", ja ievērojam titulus.
Piedodiet, princese.
Un tu esi Alins.
Jā, princese.
Man teica, ka tu esot izglābis manu vīru.
Bet neteica, ka viņa glābējs ir tik piemīlīgs.
Tava māte acīmredzot bija ļoti skaista.
Rinīsa!
- Visu esi izdarījis? - Nē, cienkungs.
Nupat runāju ar taviem kapteiņiem.
Šis jūrnieks izrāva tevi no ūdens kapa?
Jā.
Un tu neiedomājies man to pateikt?
Tas nešķita svarīgi.
Es zinu, kas viņš ir, Korlīs.
Alina pagātne nav viņa vaina.
Viņš izglāba savu valdnieku un būtu jāgodā,
- nevis jāslēpj. - Vai tāpēc esi atnākusi?
Mani pratināt?
Gribēju pateikt, ka Bēla mani sauc uz Pūķakmeni.
Bēla?
Padome viņus ar Džeisu dzīvus apēdīs.
Rinīras prombūtnē kļuvuši nemierīgi.
Tik un tā.
Kurp viņa devusies šoreiz?
Domāju, ka cenšas pavilkt mūs tālāk no bezdibeņa malas.
Labrīt, gaišība!
Labrīt, lielmestr!
Kā lūdzāt.
- Pats gatavoju. - Pateicos.
Neuzkrītoši nodošu tālāk.
Ziņojiet, ja saņēmējai vajadzēs vēl kādas zāles.
Reizēm iekšas nepanes šo tēju.
Es meiteni paturēšu acīs.
Lielmestr!
Jūs esat pieredzējis vīrs un godam kalpojat kronim.
Palīdzējāt manam vīram visgrūtākajos brīžos.
Man to liek pienākums.
Sakiet...
jūsuprāt, Viserīss gribēja, lai tronī kāpj Īgons?
Nezinu.
Viņa gaišība ar mani par to nerunāja.
Sīra Kristona Kola spēki slēpjas koku aizsegā.
Pārvietojas vienīgi naktī, lai apmānītu pūķus.
Kurp Kols dodas?
Grūti teikt,
bet man šķiet, ka armija virzās uz ziemeļrietumiem.
Viņai šķiet.
Vajadzēja viņus sadedzināt, kad varējāt.
Tad izdariet jūs to, kad pamanīsiet viņus no sava pūķa.
Mēs par to vispār uzzinājām, pateicoties Bēlas pūlēm.
Ko īsti mēs zinām, princi?
- Manuprāt, neko daudz. - Zinām, ka Kolam ir karaspēks,
kas kļūst arvien lielāks, un tas ir slikti.
Vai Dīmonam būs, ko likt pretī?
Zinot Upjzemes, viņš tur sastapsies ar lielāku jūkli
nekā pēc Lisīnas orģijas.
Vai ir ziņas no jūsu tēva?
- Nav. - Kraukļi devās uz Hārenholu,
noskaidrot, kā Dīmonam sekmējas Upjzemēs.
Neviens vēl nav atgriezies.
Tieši tā.
Arvien lielāks ienaidnieka karaspēks
soļo kaut kur kroņa zemju plašumos.
Mēs varētu rīkoties, ja mums būtu savs karaspēks
un komandieris.
Pievaldiet mēli, sīr Alfred!
Vai es ko nepareizi pateicu, princi?
Padomei trūkst vadītāja.
Es cenšos to vadīt, sīr Alfred.
Kāpēc mums būtu jāpakļaujas jums, princese?
Karaliene jūs neiecēla par labo roku.
Tikai viņa vai viņas vīrs
drīkst veidot alianses un komandēt vasaļus.
- Bet viņi ir prom! - Par ko pārvērtusies padome?
Cienkungs!
Ienaidnieks ir devies ceļā.
Vai tiešām mēs karalienes prombūtnē
spējam vienīgi stīvēties par varu?
Mēs nezinām, ko dara karaliene.
Bet jādomā, ka viņa vēlas to pašu, ko visi klātesošie.
Izbeigt šo ķildu.
Gūstekņus neņemt!
Kāpēc? Kāpēc?
Dārklinu nama vīri,
visi, kas zvērēs uzticību patiesajam karalim Īgonam, tiks apžēloti.
Atgūstiet savu godu, paceļot viņa karogu
un viņa vārdā cīnoties pret Pūķakmens padauzu.
Visus, kas atteiksies,
gaida nāve.
Labrīt, valdniek Dārklin!
Vai tiešām pasaulē vairs nav goda, Kol?
Tu izlaupi savas karalienes pilis un slaktē viņas ļaudis?
"Karaļkalvis."
Tu neesi baltā apmetņa cienīgs.
Tu saņemsi labāku nāvi, nekā nodevējam pienāktos.
Labāk būtu pateicies.
Reiz tev tiks atdarīts ar to pašu.
Karaļa labā roka!
Mēs vedīsim priekšpulku gar krastu uz ziemeļaustrumiem.
Zinu, ka neesat ne dzimis, ne audzis kroņa zemēs, godātais,
bet Hārenhola ir rietumos.
Tieši tā.
Velni!
Teicu, ka jāsūta pūķi. Re, kas nu ir noticis.
Dīmons ir ieņēmis Hārenholu.
Es uzticu jums uzdevumu, bet jūs te sēžat.
Tā ir jūsu draņķa pils!
Tā ir vēl kroplāka nekā es, gaišība.
Dīmons sajuks prātā, cenšoties to pakļaut.
Tas nav viņa spēkos.
Un pilī nav ne graša, es paņēmu visu zeltu līdzi, tā ka...
Kamēr Hārenhola novājina Dīmona apņēmību,
viltus karaliene ir iesprostota savā salā
un sīrs Kristons turpina pakļaut kroņa zemju pilis.
Jums jāziņo man par visu, lai es varu pieņemt gudrus lēmumus.
Es nekļūšu par nerru sabiedroto un ienaidnieku acīs.
Hārenhola nekur nepaliks.
Sīrs Kristons soļo uz Laktu.
Nožēlojama balva. Tā nebija mana griba.
Pils ir maza,
slikti aizsargāta,
un valdnieks Stontons ir Rinīras padomes loceklis.
Kad Kols to pakļaus, Pūķakmens būs nogriezts no cietzemes.
Tikai ar pūķiem mēs karā neuzvarēsim,
bet ar karapulkiem, kam seko pūķi, gan.
Nē. Lai viņš griežas apkārt. Es gribu atkarot Hārenholu.
Kols jau gatavojas uzbrukumam.
Kā tu zini?
Viņš man atlaida ziņu.
Tev?
Jūs abi
perināt plānus
bez maņas ziņas?
Tev bija svarīgākas darīšanas.
Tostarp jāvada galms, jāizvēlas sev palama
un jāieceļ Karaļsardzē aprobežoti lišķi.
Vai tev ir viedāks plāns, karali?
Ja ir, tad dari to zināmu padomei.
Mēs visi gaidām tavu atbildi.
Es varu likt...
taisīt...
karu?
Hārenhola ir noderīga slīkšņa.
Kamēr Dīmons būs aizņemts tur, mēs nostiprināsim savus spēkus
un grausim atbalstu Rinīrai uz cietzemes.
Ar laiku pakļausim gan to, gan Upjzemes.
Bet pašlaik
Lakta ir viegls un vērtīgs mērķis.
Jūs nepiekrītat, karali?
Iekšā!
Cienkungs Larīs!
Nolēmu jūs apciemot, jo nesastapu mazajā padomē, gaišība.
Baidījos, vai nav kas noticis.
Jūs esat ļoti laipns. Šoreiz vainīgas pārmērības.
Vakariņās diemžēl pārēdos nēģu sacepumu.
Ļoti sātīgas pārmērības.
Bet uzskatu, ka ir grēks liegt sev to, kas kārojas.
Tikai tā mēs, mirstīgie, apzināmies, ka dzīvojam.
Vai padomē apsprieda ko svarīgu?
Vien to, ka Dīmons sagrābis Hārenholu, un viņa gaišība bija neapmierināts.
Man šķita, ka tas visvairāk sarūgtinās jūs.
Zaudējums augstāka labuma vārdā.
Pūķakmenim jādala uzmanība
starp Upjzemēm, Rīkli un kroņa zemēm.
Sīrs Kristons uzvar visās kaujās.
Ar to pilnīgi pietiek, lai izraisītu Rinīras dusmas.
Nešaubos, ka viņu apvij slava.
Jūs noteikti raizējaties par viņu.
Jūsu miesassargs
devies karagājienā un ir neaizsargāts pret pūķiem.
Ceļš ir briesmu pilns.
Sīrs Kristons ir karaļa labā roka.
Mums būtu jāaizlūdz par viņa uzvaru un atgriešanos.
Tieši tā.
Piedodiet par pārdrošību, karalien...
bet jūs pēdējā laikā šķietat citāda.
Vēl nesen mans vīrs bija dzīvs un valstī valdīja miers.
Nepaspēju apraudāt vienu nelaimi, kad sekoja nākamā.
Piedodiet, ja šķietu citāda.
Nezināju, ka ne tikai jūsu vīrs, bet arī jūs aizraujaties
ar vēsturi.
Ne gluži aizraušanās, drīzāk pastāvīga interese.
Viserīss ieklausījās vēstures balsīs.
Saprata, ka viņa gudrība nav neierobežota.
Vai domājat, ka tāpēc viņš beigās
pārdomāja?
Lai cik piemērota pēc viņa domām karalienes kronim bija Rinīra,
vēstures balsis, kā jūs sakāt,
noteikti brīdināja, kā valsts uztvers šādu pēcteci.
Mēs nekad neuzzināsim, ko viņš šajās pēdējās stundās domāja.
Vai esat sākusi šaubīties?
Rinīras atbalstītāji var domāt, ko grib.
Un Īgona arī.
Notiks karš, daudzi ies bojā,
un beigās tronī kāps uzvarētājs.
Viserīsa vēlmes nomira reizē ar viņu.
Jā, tā bija.
Stipri vēls, lai klaiņotu pa svešu pili
- un slaktētu tās ļaudis. - Tu!
Mani sauc Alisa.
Stronga?
Riversa.
Bastarde.
Tie, kas mani pazīst, zina, ka nav tik ļauni.
Kas tu īsti esi? Kaut kāds mestrs?
Uz to pusi.
Pārņēmu pienākumus, kad iepriekšējais mestrs naktī aizbēga.
Aizbēga? Kāpēc?
Nespēja iedzīvoties.
Kā tu esi iedzīvojies?
Es labi zinu, kā izskatās bezmiega mocītie.
Miegs šajā pilī
mēdz būt caurs.
Ko tu zini par manu miegu?
Pār Hārenholu jau no pirmā brīža gulst lāsts.
Melnais Hārens izcirta te augušo dievmežu.
Sirds kokus, kuros mājoja seno senču gari.
Runā, ka viņu čukstus te dzird joprojām.
Sievu pasakas.
Tu guli gultā, kas darināta no šāda sirds koka.
Vai esi piedzīvojis kaut ko
ievērības cienīgu?
Tu esi dīvaina sieviete.
Es neesmu sieviete. Esmu plīvurpūce, kas nolādēta un pārvērsta par cilvēku.
Tu te ieradies pēc strīda ar sievu.
Ko?
Ieradies viens, lai pārņemtu pili, bet neesi nosūtījis nevienu kraukli.
Vai pats grasies pretendēt uz troni?
- Lai pierādītu, ko tu spēj. - Nepārbaudi manu pacietību, ragana!
Domāju, ir grūti
pakļauties tai, kuru atzina par mantinieci tavā vietā.
Turklāt sievietei.
Meitenei, kuru reiz šūpoji uz ceļa.
Vai tu priecājies, ka viņas tiesības nu apšauba?
Tu esi šeit, tev ir pils un pūķis,
un tu centies sapulcināt armiju.
Ņem, iedzer!
Tev jāizguļas, ja gribi dabūt šo pili savā pusē.
...un valdīšu kā reģents līdz brāļa Bendžikota pilngadībai.
Brakeni ir savtīgi gļēvuļi.
Viņiem jāmaksā, jo ir nodevuši dievu un cilvēku likumus
un kroni.
Kas tu esi?
Sīrs Vilems Belkvuds no Blekvudu nama, gaišība, es jau teicu.
Laipni lūdzu!
Kā varu palīdzēt?
Jūs mani izsaucāt, gaišība.
Sapratu, ka jums vajag armiju.
Kam tad to nevajag?
Blekvudi nekad nelaiž garām izdevību izmērcēt zobenus asinīs, ko?
Pirms 20 gadiem mans valdnieks zvērēja uzticību karalim Viserīsam
un atzina princesi Rinīru par likumīgo mantinieci.
Tātad tu aizstāvēsi seno zvērestu,
nevis kārtosi sensenos rēķinus ar Brakeniem.
Es reiz sacentos par karalienes Rinīras roku.
Pirms viņa apprecējās ar Linoru.
Man patīk viņas drosme.
Viņā rit īstas pūķa asinis.
Un tu esi gatavs iet karā bez sava pavēlnieka atļaujas?
Jūsu gaišība!
Ja jūs ar savu pūķi sauksiet Brakenus pie atbildības,
mūsu karaspēks būs jūsu.
Muižnieki kroņa zemēs kurn.
Viņu ganāmpulki nespēj apmierināt
pūķu nerimstošo apetīti... Īpaši Vagāras apetīti.
Ja viņi nemaksās nodevas,
paņemsim tās paši.
Tas būtu atspaids, jo mums trūkst naudas.
Blokādes dēļ krājumi arvien sarūk.
Kalējiem, ieroču meistariem un ādmiņiem
jāapgādā sīra Kristona karaspēks.
Vismaz Kolam ir izcili panākumi.
Ar dievu svētību pakļāvis visas pilis un armijas, pat Krēslaini.
Viņš iesaukts par Karaļkalvi.
Pateicoties Īmondam ar Vagāru, mēs esam grūti uzveicams pretinieks.
Jūs mani garlaikojat.
Jūs visi mani garlaikojat.
Varbūt sīrs Kristons
savā karagājienā iegūs vairāk lopu.
Jo vairāk naudas izdotos ietaupīt, jo labāk.
- Ko tu šeit dari? - Kur it tava tēva grāmatas?
Es liku tās aizvākt.
Tu noniecini gadsimtiem krātās zināšanas?
Jūsu gaišība.
Tās aizvāca, nevis sadedzināja.
- Kas vainas? - Viņi neņem vērā manas domas.
- Kas, Īgon? - Mana padome.
Kols un Īmonds savā karagājienā nelūdz ne manu palīdzību, ne viedokli.
Un kāds ir tavs viedoklis?
Es esmu karalis.
Domā, kronis galvā uzreiz dod viedumu?
Vīri pie padomes galda
savas vietas ir nopelnījuši.
Es cerēju, ka pēc kronēšanas
tu godāsi savus jaunos pienākumus,
klusēsi un mācīsies no gudrākiem prātiem,
lai kaut attāli līdzinātos tēvam.
- Domā, ko runā! - Un ja ne?
Pakārsi mani tāpat kā žurku ķērājus?
Vai izraidīsi kā savu labo roku.
Es valdīju tava tēva vietā viņa ilgās slimības laikā.
Un Oto Haitauers bija visveiklākais valstsvīrs.
Tev būtu pazemīgi jāuzklausa mūsu viedoklis un padomi.
Tu neapjaut, kas tika upurēts, lai tu varētu sēdēt tronī.
Ko...
Ko tu gribi, lai es daru, māt?
Dari to, ko no tevis gaida.
Neko.
Kājās!
Uz Laktu!
Kaujā!
Ir gaiša diena!
Paliksim tepat un sagatavosimies naktī aplenkt pili.
Dosimies tagad un uzbruksim dienā. Viņi to negaidīs.
Negaidīs tāpēc, ka tas ir pilnīgs neprāts.
Jau esat aizmirsis sastapšanos uz Rosbijas ceļa?
Neesmu.
Pūķakmens ar visiem pūķiem ir pāri līcim.
Ko? Jums apnicis dzīvot?
Baidāties, sīr?
Nē. Es esmu pie pilna prāta.
Mēs uzbruksim.
Uzbrukumā!
Nekas cits neatliek. Jāsūta pūķis.
Kurp?
Iesaistīties karā, kuru jūsu prombūtnē sākuši jūsu vasaļi,
gaišība.
Kols ir papildinājis savu karaspēku.
Pievienojis Rosbijas un Stoukvērtas vīrus.
Un visi kopā iekarojuši Krēslaini.
Krēslaini?
Pilsēta ir kritusi.
Daudzi Dārklinu vīri pārgājuši Īgona pusē. Tos, kas atteicās, nonāvēja.
Un mans tēvs?
Palika uzticīgs zvērestam.
Kols viņam nocirta galvu.
Kur jūs bijāt? Pazudāt, neteikusi ne vārda.
Atvainojos gan par prombūtni, gan slepenību.
Bet tā vajadzēja.
Es biju Karaļa ostā.
- Kālab? - Lai pierunātu karalieni uz mieru.
- Jūs tikāties ar Alisentu? - Jā.
Jūs varēja sagūstīt vai nonāvēt.
Es mantoju no tēva 80 miera gadus.
Pirms tos pārtraucu, gribēju pārliecināties, ka cita ceļa nav.
Nu viss ir skaidrs.
Man ir tikai viena iespēja.
Uzvarēt vai mirt.
Mēs esam gatavi.
Uzvaras Kolu iedrošina. Viņš soļo uz Laktu.
Karaspēks bija dažu stundu attālumā, kad Stontons palaida kraukļus.
Kāpēc viņi pēc Krēslaines uzbrūk Laktai? Niecīgai piekrastes pilij.
Tāpēc, ka Stontons ir jūsu padomē.
Un viņa pils ir maza, neaizsargāta un viegli paņemama.
Kols zina, ka mums uz cietzemes nav armijas.
- Viņš ir nekaunīgs. - Izaicina.
Jāsūta pūķis.
Daži noturējuši manu piesardzību par vājumu.
Tas nesīs viņiem nāvi.
- Es došos. - Karaliene...
- Jūs nedrīkstat. - Es neslēpšos pilī,
kamēr pūķi iet bojā karā.
Sabiedrotie pulcējas zem jūsu karoga, māt.
Jā, tā ir.
- Ja kritīsiet, visam beigas. Laidiet mani! - Nē.
Es sadedzināšu Kola armiju un atkāpšos, pirms Karaļa ostā attapsies.
Tev nav pieredzes.
Sūtiet mani, gaišība!
Mūsu lielākajam pūķim Meilisai ir kaujas pieredze.
Es sagaidīšu Kolu.
Es vēlos cīnīties par tevi, par tavām un manām tiesībām.
Man tev kas jāizstāsta.
Vajadzēja izstāstīt jau tad,
kad kļuvi par troņmantnieku.
Viserīss man atklāja šo noslēpumu, kad iecēla par savu pēcteci.
Visi karaļi kopš Īgona Iekarotāja laikiem
to nodevuši savam mantiniekam.
Nestāstīju tev, jo nezināju, vai pati tam ticu.
Tārgārjens, kas sēž Dzelzs tronī,
nav parasts valdnieks.
Viņš ir sargs...
Atkal dodamies kaujā, vecenīt.
...kas iecelts vadīt Septiņas valstības, stiprināt tās...
un vienot cīņai pret kopīgu ienaidnieku.
Gatavoties!
Viserīss izvēlējās par savu pēcteci mani.
Viņš pie tā palika visu savu mūžu.
Tēvs ticēja, ka es vienīgā spēju būt šāda aizstāve.
Tur ir vismaz 1400, 1500 vīru.
Bet, lai apvienotu valsti, man jāsūta pūķi karā.
Es nedrīkstu uzrīdīt pasaulei, lai tikai iegūtu kroni.
Tāpēc man jātic tam, ko Viserīss stāstīja, ieceldams mani par mantinieci.
Tam, ko viņam bija stāstījis Džihirīss.
Un tam, ko es tagad stāstīšu tev.
Kas tas ir?
Īgona Iekarotāja sapnis.
Viņš to sauca par "Dziesmu par ledu un uguni".
Šaut!
Nākamie!
Šaut!
Nākamie! Šaut!
Stumiet!
- Pūķis! - Pūķis!
Pūķis!
Dedziet septiņās ellēs, Kol!
Varējāt ar taurēm izbazūnēt, ka nākam.
Lai Krēslaines vīri dodas uz priekšu. Jānovērš pūķa uzmanība.
- Dodiet zīmi! - Kādu zīmi?
Viss rit, kā iecerēts.
Muļķis!
Gaidi, Vagāra!
Vēl ne.
Uz priekšu, Saulesliesma! Ātrāk!
- Pūķis! - Pūķis!
Kā pūķis tas ir?
Viņa augstības karaļa.
Jūsu slepenais nodoms, Kol?
Lai karalis iet bojā uzbrukumā no slēpņa?
Nē! Izšaujiet signālbultas!
Signālbultas!
Tārgārjenu nama uzticamie vīri, jums piebiedrojies jūsu karalis!
Nezaudējiet drosmi!
Nezaudējiet galvu!
Jo Septiņi ir svētījuši un pasargā šo karaspēku!
Par vienīgo patieso karali Īgonu! Uzbrukumā!
Kur tu esi, Īmond?
Uzbrūc, Meilisa!
Tur ir vēl viens!
Uzbrūciet rosbijiešiem! Nežēlojiet!
Labāk meklēsim aizsegu.
Paldies dieviem!
Nē! Nē!
Jūsu gaišība!
Uzbrūc, Meilisa!
Sekojiet man!
Uzbrukumā!
Karalis nokrita. Mums viņš jāatrod.
Īmond!
Kur ir viņa gaišība?
Subtitrus tulkoja: Dace Andžāne