URZEALA TRONURILOR
Seria IV Episodul 7
Fãcusem un târg sã-þi pãstrezi cãpãþâna nerecunoscãtoare.
Pentru ce sã fiu recunoscãtor ?
Pentru ºansa de a-mi trãi zilele la Zid, pedepsit pe nedrept ?
Þi-ai sacrificat viaþa prosteºte. Nu e o glumã. Pricepi asta, da ?
Fireºte cã e o glumã, doar cã nu e amuzantã.
N-am putut... N-am putut sã-i mai ascult minciunile.
N-am mai îndurat.
- Te-ai îndrãgostit de o târfã. - Da. M-am îndrãgostit de o târfã.
Am fost îndeajuns de prost încât sã-mi închipui cã ºi ea mã iubea.
Târgul pe care l-ai fãcut era visul tatei. Înþelegi, da ?
Îºi recãpãta moºtenitorul, viitorul lord de la Casterly Rock.
Iar pe mine mã trimitea la Zid, departe de ochii lumii. Perfect !
Mi-a fãcut plãcere sã-l privez de asta.
ªtie cã sunt nevinovat, totuºi, e gata sã mã sacrifice.
- E gata sã ne sacrifice pe toþi. - Pe tine, nu ! Eºti fiul lui preþios.
Poþi sã ucizi un rege, sã-þi regulezi sora, ºi tot vei rãmâne fiul preþios.
Ai grijã ! Sunt ultimul prieten care þi-a mai rãmas.
Mãcar am apucat sã le spun câte parale fac.
Da, minunatã cuvântare ! Se va vorbi despre ea zile în ºir.
Te credeam un realist. Nu ºtiam cã eºti dispus sã mori din orgoliu.
Nu-þi pierde nãdejdea aºa de repede.
Am supravieþuit unui duel judiciar, chiar dacã n-ai venit sã mã salvezi.
Mi-e teamã cã nu te pot salva nici de data asta.
Antrenamentul mi-a arãtat cã nu pot înfrânge nici un grãjdar cu stânga.
Unde þi-e spiritul de aventurã ?
Chiar dacã pierzi, imagineazã-þi figura tatei când vei cãdea.
Numele familiei noastre, ºters dintr-o singurã loviturã de sabie.
E tentant.
Bronn a mai luptat pentru mine, o sã lupte ºi a doua oarã.
Dacã învinge, o sã-i fiu dator tot restul vieþii.
- Asta, dacã învinge. - Îl trimiþi tu la mine ?
Pe cine vrea Cersei sã desemneze campion ?
Sper cã pe Ser Meryn Trant.
Mi-ar plãcea sã-l vãd pe Bronn cum îi scoate maþele.
Nu. Nu pe Ser Meryn.
Îndurare !
Vã rog !
Ser Gregor, bun venit în capitalã ! Mulþumesc cã ai venit aºa de repede.
Pari sã fii în deplinãtatea forþelor.
- Cu cine lupt ? - Conteazã ?
- Poate gãsim de-ale gurii. - Sã nu dãm de niscaiva oºteni.
N-ar trebui sã stai aici.
Dar unde ? Am încercat sã mã întorc la coliba mea, dar n-am putut.
Apoi, mi-am adus aminte cã i-au dat foc.
- Cine ? - M-am sãturat sã mai întreb.
- Asta nu se mai vindecã. - Nu pare. Nu.
Urâtã moarte !
- Nu te-ai sãturat ? - De ce ?
ªtiu. E timpul sã mã duc. Sã iau lucrurile în propriile mâini.
M-am gândit ºi eu la asta.
- Atunci, de ce continui aºa ? - Din obiºnuinþã.
- Nimic nu poate fi mai rãu decât asta. - Poate nimicul e mai rãu.
Nimicul nu e nici mai bun, nici mai rãu.
Nimicul e doar nimic.
- Cine eºti ? - Numele meu e Arya. Arya Stark.
- Tu eºti tatãl ei ? - Sunt cel care a capturat-o.
- O duc la mãtuºa ei, s-o rãscumpere. - Un târg cinstit.
Am încercat mereu sã fiu cinstit cu oamenii.
Dacã iau ceva de la tine, îþi dau ceva în schimb. Aºa e cinstit.
Un echilibru.
Nu mai existã echilibru.
Îmi daþi ceva sã beau ? Moartea îþi face sete.
- Mi-aº dori sã fi fost vin. - ªi eu.
Acolo e inima.
Aºa ucizi un om.
- Ce naiba faci ? - S-a pus un preþ pe capul tãu.
Presupun cã asta face regele când îl trimiþi pe pustii.
Regele a murit otrãvit la propria nuntã.
Au pus un preþ pe tine fiindcã ai ucis oºteni Lannister. 100 de cerbi de argint.
Ai crezut cã pui tu mâna pe ei ? Nu te-ai gândit prea mult, aºa-i ?
Eraþi prizonierii lui Yoren când mã ducea la Zid.
Mi-a promis cã mã reguleazã cu un bãþ pânã mã umple de sânge.
Ziua asta nu îþi prea prieºte. E ºi el pe lista ta ?
Nu poate sã fie. Nu ºtiu cum îl cheamã.
- Cum te cheamã ? - Rorge.
Mulþumesc.
Înveþi.
Se întorc cercetaºii !
S-au întors !
- Se întorc cercetaºii ! - Salutãri !
Bine ai revenit, frate !
Lord Snow !
Aici n-au ce cãuta fiarele sãlbatice. Încuie-l undeva,
sau îl las pe Hobb sã-l punã în tocana pentru disearã.
Hai, Nãlucã !
Când am plecat, oastea lui Mance se apropia de Fortãreaþa lui Craster.
Le-am vãzut focurile de tabãrã de pe Colina lui Osric.
Sunt uimit cã nu i-ai salutat. Doar tu ºi Mance sunteþi vechi prieteni.
- Trebuie sã ne pregãtim. - Ne-am pregãtit.
Ar trebui sã închidem tunelul.
Sã-l astupãm, sã-l inundãm ºi sã lãsãm apa sã îngheþe.
Cum am mai cerceta þinuturile din nord ?
- N-am mai face-o. - Laºule !
Vrei sã ne tai membrele, sã ne scoþi ochii,
sã rãmânem pitulaþi dupã Zid, nãdãjduind sã treacã furtuna ?
Nu putem apãra poarta de o sutã de mii de oameni.
Castelul ãsta dãinuie de milenii.
Rondul de Noapte l-a apãrat în tot acest timp.
- ªi n-am astupat niciodatã tunelul. - Ai vãzut vreodatã un uriaº ?
Eu, da. Poarta tunelului nu-i va opri.
Zãvoarele porþii au 10 cm grosime ºi sunt din oþel laminat.
ªi nu-i vor opri.
Adu-mi aminte cãrui ordin îi aparþii, lord Snow.
Ordinului slujitorilor.
Rãspund slujitorii de repararea tunelului ?
Nu.
- Dar cine rãspunde ? - Constructorii.
Prim-constructor Yarwyck, lordul Snow ne recomandã sã astupãm tunelul,
lãsând Rondul în imposibilitatea de a-ºi face datoria.
Eºti de acord cu el ?
Nu.
Datã fiind familiaritatea ta cu oºtirea sãlbaticilor, lord Snow,
tu ºi Tarly veþi face noaptea de strajã pe Zid, pânã la luna plinã.
Prim-constructor, ne trebuie o sutã de butoaie de catran sus, pe Zid.
Lordul meu...
- Ai veºminte noi. - Îþi plac ?
Mãnuºile sunt din piele de cãprioarã. Mai moi decât coapsele de virginã.
Am trimis dupã tine acum câteva zile.
- Am fost ocupat. - Cu ce ?
Am terminat-o cu burlãcia. O iau de soaþã pe Lollys Stokeworth.
Lollys Stokeworth ? Nu pare genul tãu.
N-aº zice cã-mi place un singur gen de fatã.
- E sãracã cu duhul. - Dacã voiam isteþime, te luam pe tine.
Când sora mea a aranjat aceastã cãsãtorie din dragoste,
þi-a spus cã Lollys are o sorã mai mare ?
Falyse. Da, ºtiam de sora mai mare.
- Cunoºti legile succesiunii ? - Falyse are 40 de ani ºi e stearpã.
Însã tot se alege cu castelul Stokeworth la moartea tatãlui ei.
Da. Asta, dacã nu cumva îºi dã sufletul înaintea lui taicã-sãu.
Atunci, Lollys se alege cu castelul.
Ce ? Deseori, doamnele cad de pe cal ºi-ºi frâng gâtul.
Tu ºi sora mea vã meritaþi unul pe celãlalt. De ce ai mai venit ?
Ai zis cã, dacã-mi cere cineva vreodatã sã te vând, dublezi preþul.
- Vrei douã soþii sau douã castele ? - O soþie ºi un castel sunt de ajuns.
Dacã vrei sã-l omor pe Munte, ar fi bine sã fie ditamai castelul.
Deocamdatã, nu prea am castele. Pot sã-þi ofer aur ºi recunoºtinþã.
Aur am. Recunoºtinþa ce-mi cumpãrã ?
S-ar putea sã fii uimit. Un Lannister îºi plãteºte mereu datoriile.
- ªi sorã-ta e tot o Lannister. - Soþia mea a moºtenit Winterfellul.
Dacã scap din tevatura asta cu capul pe umeri,
s-ar putea ca într-o zi sã conduc Nordul. Þi-aº putea da o bucatã.
Dacã ºi cu parcã... În Nord îþi intrã frigul în oase.
Lollys e moale ºi caldã. ªi la îndemânã.
Dacã te-aº pune sã alegi, sã te culci cu Lollys sau sã lupþi cu Muntele,
þi-ai scoate mãdularul într-o clipitã.
- Aºa de tare te înspãimântã ? - Neghiob aº fi dacã nu m-ar speria.
E înfiorãtor de mare ºi de puternic. ªi mai rapid decât te-ai aºtepta.
Poate cã l-aº dovedi. Sã þopãi în jurul lui pânã când, de obosealã,
n-ar mai putea sã ridice sabia, apoi, sã-l dobor la pãmânt.
Un pas greºit, ºi sunt mort. De ce sã-mi risc pielea ?
- Fiindcã îmi eºti prieten. - Da, îþi sunt prieten.
ªi când þi-ai riscat tu pielea pentru mine ?
Îmi placi, aºa ticãlos ºi rãsfãþat cum eºti.
- Însã pe mine mã plac mai mult. - Înþeleg.
- Îmi pare rãu cã a ieºit aºa. - De ce îþi pare rãu ?
Fiindcã eºti un ticãlos fãrã conºtiinþã ºi fãrã suflet ?
Asta mi-a plãcut la tine imediat ce ne-am întâlnit.
- Am dus-o bine împreunã. - Da, aºa este.
Ce o sã faci ?
Cred cã o sã fiu nevoit sã-l omor eu însumi pe Munte.
N-o sã iasã un cântecel grozav ?
Sper sã-i aud cântându-l într-o bunã zi.
Cum ai intrat aici ?
Uºa ta e bine pãzitã. Fereastra nu este.
Am înotat pânã la o insulã aflatã la o milã de þãrm pentru ele.
Nu repeta isprava.
N-am mai cunoscut nicio femeie cãreia sã nu-i placã florile de câmp.
Astea sunt apartamentele mele. Dacã te vreau aici, o sã te chem.
Iartã-mã, Înãlþimea Ta. Viaþa mea e la picioarele tale.
Spune-mi de ce ai venit.
Am venit sã-þi cer o favoare.
Am doar douã talente pe lumea asta. Mã pricep la rãzboi ºi la femei.
Ai luat hotãrârea sã domneºti în Meereen.
O hotãrâre înþeleaptã, dar aici talentele mele sunt de prisos.
Le-am poruncit Fiilor Secunzi sã opreascã omorurile.
- Vrei sã fim paznici de noapte. - Cât despre femei...
Sunt mii de femei în Meereen pe care le poþi curta.
O doresc doar pe una, iar ea nu mã doreºte.
- Þi-ai pus sabia în slujba mea. - Sabia mea îþi aparþine pe vecie.
ªi dacã-þi poruncesc sã patrulezi strãzile din Meereen ?
Rãmân în Meereen ºi patrulez pe strãzi.
Trimite-mã sã-þi ucid duºmanii. Orice duºman, de oriunde.
- Dã-mi voie sã fac ce ºtiu mai bine. - Prea bine.
Fã ce ºtii sã faci mai bine.
Dezbracã-te.
Intrã, regina mea, rogu-te !
- N-am vrut sã te deranjez. - N-ai cum sã mã deranjezi.
Voiam sã-þi vorbesc înainte de plecare.
Poþi sã-mi aduci flaconul de acolo ? Cel albastru.
Nu, nu acela. Pe ãla nici sã nu-l atingi. Cel de alãturi.
Acela.
Azi-dimineaþã, când am privit flãcãrile, Domnul mi-a vorbit.
A spus:
"Disearã vei face ultima baie pentru mult timp. Bucurã-te de ea."
O glumã. Mi-e teamã cã nu e foarte reuºitã.
A fost reuºitã. N-am eu simþul umorului.
Asta, fiindcã glumele sunt minciuni ºi eºti devotatã adevãrului.
Dacã sunt minciuni, doamna mea, nu e mai bine sã le evitãm ?
Nu întotdeauna.
Majoritatea acestor prafuri ºi poþiuni sunt minciuni.
Înºelãciuni, sã-i facã pe oameni sã creadã cã au trãit puterea Domnului.
Când vor pãºi în lumina Lui, minciuna li se va dezvãlui:
un ºiretlic care i-a condus la adevãr. Arunci puþin praf de-ãsta în foc,
ºi va ridica o coloanã de flãcãri spre înãlþimi.
Iar acesta produce un fum negru,
care-l face ºi pe cel mai curajos bãrbat sã-ºi ude nãdragii.
Iar o picãturã de-asta în vinul unui bãrbat îl înnebuneºte de dorinþã.
- Ai folosit-o pe Stannis ? - Nu.
Nu fi supãratã. Bãrbaþii nu doresc niciodatã ceea ce posedã deja.
E doar carne. Trupul are nevoile lui.
Nicio faptã în slujba Domnului nu poate fi socotitã pãcat.
Îi mulþumesc Domnului cã ni te-a adus ºi cã l-a adus pe Stannis la tine.
Vrea s-o ia cu noi pe Shireen.
Cred cã nu e o idee bunã.
Dupã cum ºtii, fiica mea are porniri eretice.
Nu ºtiu dacã se îndoieºte cu adevãrat sau doar mã sfideazã,
dar, oricum ar fi, mai bine sã rãmânã acasã.
Înþeleg ce simþi, dar nu e cu putinþã.
De ce ?
Tu n-ai nevoie de prafuri ºi poþiuni, regina mea. N-ai nevoie de minciuni.
Eºti îndeajuns de puternicã sã priveºti în lumina Domnului
ºi sã vezi adevãrul cu ochii tãi.
Oricât de neplãcut, oricât de greu ne-ar fi sã-l înþelegem.
N-ai nevoie de ajutorul meu, dar eu voi avea curând nevoie de al tãu.
Când ridicãm ancora, fiica ta trebuie sã ne însoþeascã.
Domnul are nevoie de ea.
Jorah Andalul ! Ai venit s-o vezi pe regina noastrã ?
E binedispusã.
Khaleesi...
- Ai venit devreme. - Nu atât de devreme ca alþii.
Nu eºti de acord ?
Nu e vorba de asta, ci de încredere.
- Nici nu aprobi, nici n-ai încredere. - De ce aº avea ? E un mercenar.
N-ai luptat pentru Compania de Aur ?
- Ba da. - Totuºi, mã încred în tine.
Daario Naharis ºi-a ucis cãpitanii când s-a sãturat de ordinele lor.
Cum sã te încrezi într-un astfel de om ?
Nu m-aº putea încrede niciodatã într-un om ca Daario.
De-asta l-am trimis sã recucereascã Yunkaiul împreunã cu Fiii Secunzi.
- Da ? - Da.
Fãrã tine acolo, mã tem cã stãpânii vor rãmâne în expectativã,
vor aºtepta sã plece nãvãlitorii ºi vor prelua din nou puterea.
De-asta i-am poruncit lui Daario sã-i ucidã pe stãpânii din Yunkai.
Stãpânii smulg pruncii din braþele mamelor,
mutileazã bãieþii ºi învaþã fetiþele sã satisfacã bãrbaþi în toatã firea.
Îi trateazã pe oameni ca pe fiare, dupã cum ai spus chiar tu.
Masacrarea stãpânilor înseamnã tot sã-i tratezi pe oameni ca pe fiare.
Sclavii pe care i-ai eliberat n-au cunoscut decât cruzimea.
Dacã vrei sã cunoascã ºi altceva, va trebui sã dai exemplu.
ªi cum sã-i pedepsesc pe stãpâni ? Cu o amendã ? Cu un avertisment ?
E tentant sã-i socoteºti rãi pe duºmani,
dar în rãzboaie sunt oameni buni ºi rãi de ambele pãrþi.
Sã dezbatã preoþii natura binelui ºi a rãului. Sclavia e realã.
O sã-i pun capãt ºi-i voi ucide pe stãpânii de sclavi.
- ªi eu am fost negustor de sclavi. - Iar acum mã ajuþi sã-i eliberez.
Nu te-aº ajuta dacã Ned Stark mi-ar fi fãcut ce vrei tu sã faci.
Bãrbatul care a venit sã-mi cearã voie sã-ºi îngroape tatãl...
Hizdahr zo Loraq ?
Îi va însoþi pe Fiii Secunzi ºi va fi ambasadorul meu în Yunkai.
Le va spune stãpânilor ce s-a întâmplat în Meereen.
Le va prezenta alegerea care-i aºteaptã.
Pot trãi în noua mea lume sau pot muri în lumea lor cea veche.
Vorbeºte cu Daario pânã nu pleacã. Spune-i cã m-am rãzgândit.
Da, khaleesi.
Ba nu. Spune-i cã tu m-ai fãcut sã mã rãzgândesc.
Blestem !
Spurcãciunea naibii !
Nu faci bine. Trebuie sã arzi muºcãtura.
Altfel, o sã se umple de puroi.
- ªtiu cã te temi de foc... - Fãrã foc !
Dureazã numai o clipã. Nici n-o sã te doarã aºa de tare.
Fãrã foc !
Sã nu mai aud o vorbã despre asta.
Tacã-þi fleanca despre tot ºi toate !
Din vina ta valorez o pungã de arginþi oriunde au Lannisterii putere.
Adicã peste tot pânã ajungem la destinaþie.
Sunt la fel de prost ca porcul ãla pe care l-ai înjunghiat în sat.
M-am lãsat tãiat, înjunghiat ºi muºcat...
Nicio recompensã nu meritã atâta chin. Îmi pare rãu cã te-am cunoscut.
Spui cã fratele tãu þi-a dãruit sabia. Frate-meu mi-a dãruit asta !
S-a întâmplat exact aºa cum ai spus mai demult.
Mi-a fript faþa ca pe un cotlet.
De ce ?
A crezut cã-i furasem o jucãrie. Nu fãceam decât sã mã joc cu ea.
Durerea a fost greu de îndurat. Mirosul, mai greu.
Dar cel mai rãu lucru a fost cã fratele meu mi-a fãcut asta.
Tata i-a luat apãrarea ºi le-a spus tuturor cã a luat foc aºternutul.
Crezi cã eºti pe cont propriu ?
Lasã-mã mãcar sã-þi spãl rana ºi sã te ajut s-o coºi.
Puþin confort n-a omorât pe nimeni. Dormim în ºanþuri de câteva sãptãmâni.
Eu zic cã meritãm un pat moale ºi o masã fierbinte negãtitã de tine.
- Sunt perfect de acord, doamna mea. - Nu te aºtepta la lenjerie de mãtase.
- Nu-l mai slujeºti pe lordul Tyrion. - Da, doamna mea.
- Nu te îmbãta ! - Nu, doamna mea.
- Vã mai aduc ceva ? - Nu, e destul, mulþumim.
- Plãcinta de rinichi e delicioasã. - Mulþumesc. Fac tot ce pot.
Nu poþi face o plãcintã bunã fãrã ingrediente: fãinã, apã, ouã, lapte.
Nu-i aºa de greu. Dar carnea, cã-i pace sau rãzboi,
e greu sã pui mâna pe o ciozvârtã ºi pe niºte rinichi de viþel.
Unii se mulþumesc cu rinichi de vitã. Ãºtia n-au dreptul sã gãteascã.
Era sã uit sosul ! Foarte greu îþi iese.
Mulþi oameni renunþã la sos. Nu poþi sã renunþi la sos !
Fãrã sos, nu iese plãcinta. Simplu ca bunã ziua.
- Frumoasã armurã ! Eºti cavaler ? - Nu.
Numai cavalerii au armurã de obicei. Sunteþi din Debarcaderul Regelui ?
ªi eu tot de acolo sunt. Nãscut ºi crescut în Fundãtura Puricilor.
- Ce vã aduce prin pãrþile astea ? - Cãutãm pe cineva.
Pe cineva anume ? Poate cã a trecut pe aici. Mulþi oameni trec pe aici.
O fatã înaltã, roºcatã, foarte drãguþã. O cheamã Sansa Stark.
Stark ?
Ãia de la "Winterhell" ?
N-am vãzut pe nimeni care sã-i semene. Am auzit cã toþi sunt niºte trãdãtori.
Am jurat s-o slujesc pe mama lor, Catelyn Stark.
Am jurat cã o sã-i aduc fiicele acasã.
Sigur nu mai vreþi plãcintã de rinichi ?
- Ce este ? - Nimic, doamna mea.
N-ai face feþe-feþe dacã n-ar fi nimic.
Nu vreau sã-þi aduc nicio ofensã, doamna mea.
Nu eºti atât de interesant încât sã-mi aduci o ofensã.
Lannisterii vor sã punã mâna pe lady Sansa.
Lannisterii au bani. Oamenii ucid pentru bani.
Nu cred c-ar trebui sã le spunem oamenilor cã o cãutãm pe lady Sansa.
Doamna mea, lordul meu... Putem schimba o vorbã ?
Despre ce ? Nu despre plãcinta de rinichi !
Pari o doamnã de treabã, o persoanã de încredere.
N-o cunosc pe Sansa Stark. Dar o cunosc pe sora ei, Arya.
N-a mai vãzut-o nimeni pe Arya Stark de când i-au tãiat capul tatãlui ei.
- Oamenii o cred moartã. - Nu era moartã când am vorbit cu ea.
- Când ? - Mergeam spre miazãnoapte, la Rond.
Era îmbrãcatã în haine de bãiat. Îºi luase numele Arry.
Ce s-a întâmplat cu ea ? Varianta scurtã.
Ne-au luat prizonieri Lannisterii. Am evadat.
Ne-a capturat Frãþia fãrã Stindarde. Ei m-au vândut hangiului.
Voiau s-o vândã pe Arya mamei sale, împreunã cu un alt prizonier.
Unul mare ºi urât. Avea o gurã spurcatã ºi o jumãtate de faþã arsã.
- Câinele. - Aºa îi ziceau.
Dacã o gãsiþi, îi daþi asta ?
E ca ultima pe care i-am dat-o, doar cã a ieºit mai bine.
Ce spuneai ?
Maicã-sa e moartã, bunicul sãu, la fel, Walder Frey e stãpân peste Riverrun.
Frãþia nu se duce la Riverrun.
- O s-o ducã la Eyrie. - De ce la Eyrie ?
Mãtuºa ei, Lysa Arryn, sora lui Catelyn Stark.
E singura rudã bogatã care i-a rãmas Aryei. ªi-i urãºte pe Lannisteri.
Lordul Tyrion m-a pus sã învãþ pe de rost relaþiile dintre Case.
- ªi Sansa ar putea fi acolo. - Da, doamna mea.
- Eºti convins cã aºa stau lucrurile ? - Nu.
Îmi închipuiam cã la ora asta te-ai întors deja la bordel.
Ce-i drept, mi-am petrecut ceva timp, alaltãieri, cu o blondã superbã.
Spune-mi... Aici am parte de toate mizeriile, numai de astea, nu.
Sora ta.
Cersei mi-a fãcut o vizitã. Am vorbit mult despre fata ei.
Cât de îngrijoratã e sora ta în ce o priveºte.
Încerca sã ascundã faptul cã venise sã mã întoarcã împotriva ta.
E capabilã sã foloseascã sentimente oneste în scopuri necinstite.
I-a fost greu sã-ºi ascundã adevãratele intenþii.
Rar întâlnesc un Lannister
care sã-mi împãrtãºeascã entuziasmul pentru Lannisterii morþi.
Vrea neapãrat sã te vadã mort.
Nu trebuia sã te deranjeze. Am luat eu însumi mãsuri.
Cât de fericitã o sã fie când îmi vor tãia cãpãþâna...
- De mult timp îºi doreºte asta. - Da, ºtiu.
Ne-am cunoscut acum mulþi ani.
- Cred cã mi-aº aminti. - N-aº crede. Tocmai te nãscuseºi.
Tata ne-a luat pe mine ºi pe sora mea, Elia, într-o vizitã la Casterly Rock.
Era prima oarã când plecam din Dorne. Nu mi-a plãcut nimic la Rock.
Nici mâncarea, nici vremea, nici accentul vostru, nimic.
Dar cea mai mare dezamãgire ai fost tu.
Tu ºi familia mea aveþi mai multe în comun decât vrei sã recunoºti.
Tot drumul dinspre Dorne, lumea n-a vorbit decât despre monstrul
zãmislit de Tywin Lannister. Un cap de douã ori mai mare decât trupul,
o coadã între picioare, gheare, pãrþi ruºinoase de fatã ºi de bãiat...
Asta mi-ar fi uºurat viaþa considerabil.
Când am cunoscut-o pe sora ta, a promis sã ni te arate.
O întrebam în fiecare zi, ºi în fiecare zi spunea: "Curând."
Apoi, ea ºi fratele tãu ne-au dus la tine ºi...
A dezvelit monstrul.
Da, aveai capul puþin mai mare, mâinile ºi picioarele puþin mai mici,
dar n-aveai nici gheare, nici ochi roºii, nici coadã între picioare,
doar o puþulicã roz. Nu ne-am ascuns dezamãgirea.
"Nu e un monstru", i-am spus lui Cersei. "E doar un prunc."
Iar ea mi-a rãspuns: "A omorât-o pe mama."
ªi te-a ciupit aºa de tare de mãdular, încât am crezut cã o sã þi-l smulgã,
pânã când a oprit-o fratele tãu.
"Nu are importanþã", ne-a spus ea. "Toatã lumea spune cã va muri curând."
"Sper sã aibã dreptate. Trebuia sã fi murit de mult."
Mai devreme sau mai târziu, Cersei obþine ceea ce vrea.
ªi cum rãmâne cu ce vreau eu ?
Dreptate pentru sora mea ºi pentru copiii ei.
Dacã vrei dreptate, n-ai venit unde trebuia.
Nu sunt de acord.
Am venit la locul potrivit.
Vreau sã-i pedepsesc pe toþi cei care mi-au fãcut rãu,
ºi toþi cei care mi-au fãcut rãu sunt aici.
O sã încep cu Ser Gregor Clegane, care i-a omorât copiii surorii mele
ºi, apoi, a siluit-o cu sângele lor pe mâini,
înainte s-o omoare ºi pe ea.
Lupt eu pentru tine.
Ziua bunã, Robin !
- Ce faci ? - Îmi construiesc casa, Winterfell.
Cel puþin, aºa cred. N-am mai fost de mult acolo.
- De ce ai plecat ? - E o poveste lungã.
Eu nu plec din Eyrie. Mama spune cã trebuie sã mã feresc de primejdii,
fiindcã sunt lordul din Vale ºi un om foarte important.
Da, bineînþeles cã eºti.
- Când o sã te întorci ? - Probabil cã niciodatã.
Familia mea nu mai este acolo. ªi cineva l-a ars din temelii.
- Winterfell are o Uºã a Lunii ? - Nu, mi-e teamã cã nu.
- Nu e sus, în munþi, ci jos. - Sunã primejdios.
- Cum îi faceþi pe oameni sã zboare ? - Nu-i facem.
Atunci, ce faci cu oamenii rãi ºi cu cei care nu-þi sunt pe plac ?
Eu n-am fãcut nimic cu ei. Acasã, fetele nu luau parte la asta.
Când mã fac mare, dacã mã supãrã cineva, o sã-l fac sã zboare.
Sau pe tine. Când o sã ne cãsãtorim, îmi spui dacã te supãrã cineva,
îl aduc aici ºi... Drept prin Uºa Lunii.
Îmi place cum sunã asta.
Hai sã facem o Uºã a Lunii ºi în Winterfellul tãu.
- S-o punem aici, în turnul ãsta mare. - Ai grijã ! L-ai stricat.
- Acum trebuie sã-l refac. - Ba nu l-am stricat !
Era deja stricat, fiindcã nu avea o Uºã a Lunii. Eu îl reparam.
Când dãrâmi ceva, nu repari, ci strici !
- Nu l-am stricat ! - Te porþi ca un neghiob !
- Robin, iartã-mã, eu... - Copiii !
- L-am plesnit. - Da, am vãzut.
N-ar fi trebuit.
Nu, maicã-sa ar fi trebuit s-o facã, acum mult timp.
Socoteºte-l un pas în direcþia cea bunã.
- Dacã-i spune mãtuºii Lysa... - Mã ocup eu de mãtuºa Lysa.
Încercam sã-mi aduc aminte cum arãta totul.
N-o sã-l mai vãd niciodatã.
Multe se pot întâmpla între acum ºi "niciodatã".
Dacã vrei sã faci o casã mai bunã, trebuie s-o dãrâmi pe cea veche.
Sincer, de ce l-ai omorât pe Joffrey ?
Spune-mi de ce.
N-o sã ºtii niciodatã cât de mult am iubit-o pe mama ta.
Cum îi pedepsim pe aceia care i-au rãnit pe cei care ne sunt dragi ?
Într-o lume mai bunã,
una în care dragostea poate învinge forþa ºi datoria,
ai fi putut fi copilul meu.
Dar nu trãim în acea lume.
Eºti mai frumoasã decât a fost ea.
- Lord Baelish... - Spune-mi Petyr.
- M-ai chemat, mãtuºã Lysa ? - Vino încoace, Sansa.
- ªtii cât este pânã jos ? - Nu.
Nu ºtiu nici eu exact. Sute de metri.
E fascinant ce pãþeºte un trup când se izbeºte de stânci.
Impactul îl face fãrâme, ca pe un ou scãpat pe podea.
Uneori, rãmân bucãþi întregi. Se întâmplã sã gãseºti un cap undeva.
Fiecare fir de pãr, la locul lui, ochi albaºtri privind în gol...
ªtiu ce ai fãcut.
Îmi pare nespus de rãu, mãtuºã Lysa. Nu trebuia sã-l lovesc pe Robin...
Nu o face pe nevinovata cu mine, târfã micã ! L-ai sãrutat pe Petyr.
- Ba nu ! Nu înþelegi ! - Am vãzut cu ochii mei !
- El m-a sãrutat. Eu m-am ferit. - Mincinoaso ! Târfã ! E al meu !
Tata, soþul meu, sora mea ne-au stat în cale, ºi toþi ºi-au gãsit sfârºitul.
Asta pãþesc cei care stau între mine ºi Petyr.
Priveºte în jos !
Lysa !
Dã-i drumul !
O vrei ? Pe copila asta fãrã minte ?
Dã-i drumul !
E la fel ca maicã-sa. Nu te va iubi niciodatã.
Am minþit pentru tine, am ucis pentru tine ! De ce ai adus-o aici ?
O s-o trimit de aici.
Jur pe viaþa mea ! Jur pe toþi zeii !
Dã-i drumul, Lysa !
Scumpa mea soþie !
Scumpa mea soþie prostuþã !
N-am iubit decât o singurã femeie toatã viaþa.
Pe sora ta.
Aþi urmãrit URZEALA TRONURILOR
Seria IV Sfârºitul episodului 7
Subtitrare extrasã de pe Blu-ray de cãtre Raduk74 @ www.subs.ro