URZEALA TRONURILOR
Seria IV Episodul 1
Magnificã !
- Pare abia fãuritã. - Aºa ºi este.
Nimeni n-a mai fãcut o sabie din oþel valyrian de la Blestemul Valyriei.
Sunt trei fierari care ºtiu sã refoloseascã oþelul valyrian.
Cel mai bun era în Volantis. L-am invitat în Debarcaderul Regelui.
De unde ai fãcut rost de atât oþel ?
De la cineva care nu mai are nevoie de el.
De mult timp îþi doreai sã avem o astfel de sabie în familie.
Iar acum avem douã.
Sabia iniþialã era absurd de mare. Oþelul a ajuns pentru douã sãbii.
Mulþumesc. E minunatã.
Va trebui sã-þi antrenezi mâna stângã.
Orice spadasin bun poate lupta cu ambele mâini.
- Nu vei mai fi la fel de bun. - Nu.
Dar, câtã vreme sunt mai bun decât ceilalþi, n-are importanþã.
Nu poþi rãmâne în Garda Regelui fãrã o mânã.
Ba pot. ªi aºa voi face. Jurãmântul unui cavaler din Gardã e pe viaþã.
- E pace. Regele e în siguranþã. - Regele nu e niciodatã în siguranþã.
Numai în oraºul ãsta, câþi oameni ar vrea sã-l vadã fãrã cap ?
Alþi cavaleri l-au apãrat pe rege în lipsa ta.
Îl vor apãra ºi când o sã pleci acasã.
Te vei întoarce la Casterly Rock ºi vei conduce în locul meu.
- Tu eºti stãpân acolo. - Sunt Mâna Regelui.
Locul meu e aici. Nu cred cã mai apuc sã vãd Casterly Rock înainte sã mor.
ªtii cum îmi spune lumea ?
Regicid. Sperjur. Bãrbatul fãrã onoare.
Acum, vrei sã încalc încã un jurãmânt sfânt.
N-o sã încalci nimic.
Regele îºi va exercita prerogativa de a te dezlega de jurãmânt.
- Nu. - Nu ?
Nu.
- Nu þi-am pus nicio întrebare. - Ãsta e rãspunsul meu.
Dacã onoarea ta e mai presus...
Onoarea mea e compromisã, dar rãspunsul meu rãmâne "nu".
Nu vreau Casterly Rock. Nu vreau soþie, nu vreau copii.
- Atunci, ce vrei ? - O cinã mi-ar prinde bine.
Timp de 40 de ani am încercat sã te învãþ.
Dacã n-ai învãþat pânã acum, n-o sã înveþi niciodatã. Du-te.
Dacã ambiþia ta în viaþã e sã slujeºti pe post de strãjer, du-te !
- Bãnuiesc cã vrei sabia înapoi. - Pãstreaz-o.
Un ciung fãrã familie nu se poate lipsi de niciun sprijin.
De câþi dornisheni e nevoie ca sã reguleze o caprã ?
Te rog, nu începe !
Mi se pare cã cel mai bun loc în care sã întâmpini cãlãtori e o tavernã.
Aºa, dacã unii întârzie, ceilalþi pot sã bea niºte bere înãuntru.
Îl aºteptãm pe prinþul din Dorne, nu pe vreunul dintre mercenarii tãi.
Dacã e aºa de important, de ce te-au trimis pe tine sã-l întâmpini ?
E o duºmãnie veche între Casele Martell ºi Lannister.
ªi, dacã familia Martell vrea sânge, mai bine sã-l verse pe al tãu, aºa-i ?
Nu fi cinic. Se întâmplã sã fiu un diplomat priceput.
Iatã-i !
- Poþi distinge blazoanele ? - Ghemotoace galbene ?!
Lãmâi pe fond purpuriu, Casa Dalt, din Lemonwood.
O acvilã cu un prunc în gheare, Casa Blackmont.
Un craniu încoronat, Casa Manwoody, din Kingsgrave.
- Bãiatul cunoaºte Casele din Dorne. - Îmi trebuie ºi mie un blazon.
ªi Casa Martell, un soare roºu strãpuns de o suliþã ?
N-o vãd, lordul meu.
Bun venit, lorzii mei ! Vã întâmpinãm în numele regelui Joffrey.
Lordul ºi tatãl meu, Mâna Regelui, vã transmite ºi el salutãri.
Sunt Tyrion Lannister, de la Casterly Rock, vistiernic.
Mã iertaþi, nu-l vãd pe prinþul Doran alãturi de Domniile Voastre.
Sãnãtatea ºubredã a prinþului l-a forþat sã rãmânã la Sunspear.
Îºi trimite fratele, prinþul Oberyn, sã-i þinã locul la nuntã.
Da, regele va fi încântat sã se bucure de prezenþa
unui luptãtor atât de renumit ca prinþul Oberyn la nunta sa.
Chiar va fi ?
- ªi unde este prinþul Oberyn ? - A sosit dis-de-dimineaþã.
Prinþului nostru nu-i plac primirile ceremonioase.
Prea bine. Lorzii mei, aceºti viteji din Garda Oraºului vã vor escorta
pânã la Fortãreaþa Roºie.
Cred cã sunteþi obosiþi, dupã o cãlãtorie aºa de lungã.
Ce diplomaþie fãrã cusur ! Acum, încotro ?
Trebuie sã-l gãsim pe prinþul Oberyn înainte sã omoare un om sau mai mulþi.
Cum vrei sã gãseºti un dornishean într-un oraº aºa de mare ?
Eºti faimos cã ai regulat jumãtate din Westeros,
ºi ai ajuns în capitalã dupã douã sãptãmâni pe drum. Unde te-ai duce ?
Probabil cã m-aº culca, dar nu mai sunt tânãr.
Uitã-te la ea...
- Cât e de frumoasã ? - Superbã. Dar palidã.
Le plac cele palide în capitalã. Se vede cã nu trudesc pe câmp.
Te sperii ?
- Îþi place ? - E sfioasã. Sfioºenia mã plictiseºte.
Tu eºti cam neastâmpãratã, nu-i aºa ?
- Cred cã te place. - Are gusturi rafinate.
Tu nu eºti sfioasã, nu-i aºa ?
Nu e sfioasã.
- Îþi plac femeile ? - Când aratã ca ea, lordul meu.
- Asta e foarte bunã. - Prea bine, doamna mea.
- Nu sunt o doamnã. - E doar o formulã de adresare.
E o minciunã. De ce sã nu folosim vorbele potrivite ?
Eu sunt o bastardã, ea e o târfã... Iar tu ce eºti ? Un codoº.
- Mai doriþi vreuna ? - Cele douã fete pot pleca.
- Tu rãmâi. - Eu nu sunt de vânzare, lordul meu.
Toþi cei care lucreazã pentru Degeþel sunt de vânzare.
Dezbracã-te. Vom zãbovi o vreme.
Sunt prinþ, bãiete. Ai fost vreodatã cu un prinþ ?
Nu pot spune cã am fost. Sunt exorbitant de scump.
Dezbracã-te !
- Cum preferaþi s-o facem ? - Cum vreau eu.
Astfel vorbi, astfel vorbi lordul de Castamere...
Acum, vaietele ploii...
Oberyn...
Rãsunã în gol pe-al sãu castel...
Oberyn, nu !
ªi nimeni nu aude
Acum, vaietele ploii Rãsunã în gol pe-al sãu castel
ªi niciun suflet nu le aude.
- Te-ai rãtãcit, prietene ? - Iertaþi-mã cã mã holbez.
Nu prea vãd Lannisteri în þinutul meu de baºtinã.
Eu nu prea vãd dornisheni în capitalã.
- Nu ne place mirosul. - Hai cu mine, iubitule !
- Pe zei, uitã-te la ea ! - Dacã mã urmaþi, vã ofer o odaie.
De ce iroseºti o asemenea femeie pe un dornishean ?
Adu-i o caprã rasã ºi o sticlã de ulei de mãsline.
ªtiþi de ce toatã lumea îi urãºte pe Lannisteri ?
Vã credeþi mai presus de toþi, fiindcã aveþi aur ºi lei de aur pe blazon.
Vrei sã-þi spun o tainã ? Nu eºti un leu de aur.
Eºti doar un omuleþ rozaliu, prea încet în miºcãri.
Sabia lungã e o alegere proastã la înghesuialã.
Când îmi scot pumnalul, prietenul tãu va începe sã sângereze. Mult, mã tem.
Va trãi, dacã aranjezi sã primeascã grabnic ajutor.
Grea e povara deciziei...
Prinþe Oberyn, iartã-ne cã intervenim. Am auzit cã s-ar putea sã ai necazuri.
Iertare, dragostea mea.
Am venit sã-þi spun bun venit în capitalã.
Ellaria Sand, ibovnica mea.
Unchiul regelui, Pezevenghiul, Tyrion, fiul lui Tywin Lannister.
Dacã-þi pot îmbunãtãþi ºederea...
- Tu ce eºti ? Ucigaºul lui plãtit ? - Aºa am început. Acum sunt cavaler.
- Cum s-a întâmplat asta ? - Am omorât pe cine trebuia.
Ne mai trebuie niºte fete. Fete, nu ? Tu nu iei parte ?
Nu mai pot, sunt însurat. Prinþe Oberyn, putem vorbi între patru ochi ?
Se pare cã din greºealã am ajuns la bordelul Lannister.
- Primesc pe oricine. - Chiar ºi dornisheni.
Regele þi-e recunoscãtor cã ai bãtut atâta drum ca sã vii la nunta lui.
Sã fim sinceri... Joffrey e jignit. Sunt al doilea fiu, nu întâiul.
Vorbind tot în calitate de al doilea fiu,
m-am obiºnuit sã fiu insulta familiei.
- Ce cauþi la Debarcaderul Regelui ? - Am fost invitat la nunta regalã.
Credeam cã suntem sinceri.
Am mai fost o datã în capitalã, acum mulþi ani, la o altã nuntã.
Nunta surorii mele, Elia, cu Rhaegar Targaryen, Ultimul Dragon.
Sora mea l-a iubit. I-a purtat în pântece copiii.
I-a înfãºat, i-a legãnat, i-a hrãnit la sân, n-a lãsat doica sã-i atingã.
Iar frumosul ºi nobilul Rhaegar a lãsat-o pentru o altã femeie.
Asta a provocat un rãzboi... ªi rãzboiul s-a sfârºit aici,
când oºtirea tatãlui tãu a cucerit oraºul.
- N-am fost acolo. - I-au mãcelãrit copiii.
Nepotul ºi nepoata mea. I-au tãiat ºi i-au înfãºurat în mantii.
Iar surorii mele ºtii ce i-au fãcut ?
- Þi-am pus o întrebare. - Am auzit zvonuri.
ªi eu am auzit.
Cel pe care îl tot aud spune cã Gregor Clegane a violat-o pe Elia
ºi a tãiat-o în douã cu sabia lui uriaºã.
N-am fost acolo.
Dacã Muntele a ucis-o pe sora mea înseamnã cã tatãl tãu i-a poruncit.
Spune-i tatãlui tãu cã am sosit.
Mai spune-i cã Lannisterii nu sunt singurii care-ºi plãtesc datoriile.
Sunt dragoni, khaleesi.
Nu pot fi îmblânziþi. Nici chiar de cãtre mama lor.
- Ser Barristan... - Înãlþimea Ta...
Unde e Daario Naharis ? Unde e Viermele Cenuºiu ?
- Îºi încearcã norocul, Înãlþimea Ta. - Îºi încearcã norocul ?
- De cât timp fac asta ? - De la miezul nopþii, Înãlþimea Ta.
Ser Vierme e mai puternic decât pare. Dar îi tremurã mâinile.
Pentru ce rãsplatã vã întreceþi ?
Pentru onoarea de a cãlãri alãturi de tine spre Meereen.
Ser Jorah ºi Ser Barristan vor avea aceastã onoare,
întrucât ei nu m-au fãcut sã aºtept azi-dimineaþã.
Voi doi veþi cãlãri în ariergardã ºi veþi apãra vitele.
Cine nu lasã imediat sabia sã intre în slujba altei regine.
Îþi place fata asta ?
Cred cã e frustrant.
Nu eºti prea isteþ, Daario Naharis.
Prefer sã n-am minte
în loc sã n-am boaºe.
Trebuie sã mãnânci ceva.
- Plãcintã de porumbel. - Nu, mulþumesc.
- Prãjiturã de lãmâie ? - Nu, mulþumesc.
Dar îþi place prãjitura de lãmâie !
- Spune-i cã trebuie sã mãnânce. - Doamna mea, trebuie sã mãnânci.
Nu vreau sã mãnânc.
Lãsaþi-mã o clipã singur cu soþia mea.
Trebuie sã mãnânce.
Nu te pot lãsa sã mori de foame. Am jurat sã te apãr.
Doamna mea, sunt soþul tãu. Lasã-mã sã te ajut.
- Cum m-ai putea ajuta ? - Nu ºtiu, dar pot încerca.
Nu închid un ochi toatã noaptea, gândindu-mã cum au murit.
Aº putea sã-þi aduc esenþã de mãtrãgunã, sã adormi mai uºor.
ªtii ce i-au fãcut fratelui meu ?
Cum i-au cusut pe trup capul lupului strãvechi ?
ªi mamei mele...
Cicã i-au tãiat gâtul pânã la os ºi i-au aruncat leºul în râu.
Ceea ce s-a întâmplat familiei tale a fost o crimã îngrozitoare.
Nu l-am cunoscut pe fratele tãu. Pãrea un om bun, dar nu l-am cunoscut.
Pe mama ta, pe de altã parte, am admirat-o.
A vrut sã mã dea pe mâna cãlãului, dar am admirat-o.
Era o femeie puternicã
ºi aprigã când era vorba sã-ºi apere copiii.
Sansa...
Mama ta ar vrea sã-þi continui viaþa. ªtii cã ãsta e adevãrul.
Cu încuviinþarea ta, aº vrea sã merg în pãdurea zeilor.
Fireºte. Rugãciunile pot fi de ajutor, mi se spune.
Nu mã mai rog.
E singurul loc în care mã pot duce, unde nu-mi vorbeºte nimeni.
- Leul meu ! - Ce faci ?
Ce þi se pare cã fac ? Vino încoace.
- Nu ai voie sã vii aici. - ªtiu.
Suntem într-un loc plin de primejdii. M-ai uitat ? ªtii cât timp a trecut ?
- Fireºte cã nu te-am uitat. - Te doresc. Tu nu mã doreºti ?
- Situaþia e cam încordatã acum. - Ce situaþie ?
Nepotul meu, regele, vrea sã mã ucidã,
soþia mea mã urãºte, fiindcã tatãl meu i-a ucis familia,
iar Oberyn Martell vrea sã omoare toþi Lannisterii.
Trebuie sã te destinzi.
Nu vrei sã te destinzi ?
- Ce este ? - Þi-am spus. Nu e momentul.
Niciodatã nu este momentul ! Acum eºti însurat.
- Shae... - O iubeºti ?
Dacã o iubesc ? Abia dacã o cunosc. E o copilã ºi mã dispreþuieºte.
- Nu mi-ai rãspuns. - Fireºte cã n-o iubesc.
- Ai încercat sã mã trimiþi de aici. - Sã te trimit de aici ?
Sã-mi dai diamante ºi sã mã faci sã dispar.
- Despre ce vorbeºti ? - Dacã vrei sã plec, spune-o.
Spune-o !
Nu ºtiu despre ce vorbeºti.
Vrei sã rãmân ?
O operã de artã, zãu ! Lucrãtura e excelentã.
N-ai decât sã-þi tai tu mâna ºi s-o iei.
Ce ingrat ! Mi-am petrecut zile întregi cu aurarul, lucrând la detalii.
- Zile întregi ? - O dupã-amiazã, de fapt.
- Poftim. Cum se simte ? - Un cârlig ar fi mai practic.
Mi se pare elegantã.
- Mulþumesc pentru ajutor. - Au dispãrut simptomele ?
Complet. Rãmân datoare, maester Qybum.
Nu sunt maester, Înãlþimea Ta, dar sunt bucuros sã ajut când pot.
- Ciudat omuleþ ! - Mi-a devenit simpatic.
Nu duce lipsã de talent.
- Ce simptome ? - Simptome care nu te privesc.
- L-ai lãsat sã punã mâna pe tine ? - Eºti gelos ?
Sunt uimit. Pe Pycelle nu-l laºi sã se apropie de tine.
Cum sã-l las pe desfrânatul ãla bãtrân sã mã atingã ?
Miroase a pisicã moartã.
- Nu ºtiu cum miros pisicile moarte. - Ca Pycelle.
- Bei mai mult decât înainte. - Da.
- De ce ? - Sã vedem...
Te-ai luat la harþã cu Ned Stark ºi ai dispãrut din capitalã.
- Soþul meu a murit la vânãtoare. - Cred cã ai fost copleºitã de durere.
Unica mea fiicã a fost trimisã în Dorne, am trecut printr-un asediu...
- Un asediu de scurtã duratã. - Însã nu speram sã scap cu viaþã.
Acum îmi însor primul nãscut cu o scorpie din Highgarden,
iar eu trebuie sã mã mãrit cu frate-sãu, un pederast notoriu.
- Tata m-a dezmoºtenit azi. - Nu are cum. Eºti singurul lui fiu.
Uiþi de Tyrion.
Nu intenþionezi cu adevãrat sã rãmâi în Garda Regelui, nu ?
Dacã rãmân în Garda Regelui, voi putea locui aici, cu tine.
- Nu acum. - Vreau...
Nu acum ? Atunci, când ? M-am întors de câteva sãptãmâni.
- Ceva s-a schimbat. - Totul s-a schimbat.
Te întorci ciung, fãrã sã-þi ceri iertare, ºi vrei sã fie totul la fel ?
- Pentru ce sã-mi cer iertare ? - Pentru cã m-ai pãrãsit.
- Crezi cã am vrut sã fiu capturat ? - N-ai fost aici. M-ai lãsat singurã.
Cât am fost captiv, mi-am plãnuit evadarea în fiecare zi.
Am omorât oameni ca sã pot fi aici, lângã tine.
Þi-a luat prea mult timp.
- Ce vrei sã spui ? - Spun cã þi-a luat prea mult timp.
- Pleacã ! - Intrã !
Iertare, Înãlþimea Ta ! Mi-ai spus sã vin imediat, dacã e ceva important.
Vrei sã omori toate ciorile de una singurã ?
Vrei sã stai ºi sã te scarpini la boaºe pânã vine iarna ?
Aºteptãm ordinele lui Mance.
Ai trimis un om peste Zid când era lunã plinã. Nu se mai întoarce.
ªi ce vrei ? Sã atacãm Castelul Negru cu o mânã de oameni ?
Drãguþul tãu a spus cã o mie de ciori au cuibul acolo.
- Este un mincinos. - "Este" ?! Nu trebuia sã zici "era" ?
- Ai spus cã ai tras trei sãgeþi în el. - Aºa este.
Te-am vãzut nimerind un iepure în ochi de la 180 de metri.
Dacã bãiatul ãla mai trãieºte înseamnã cã l-ai lãsat sã scape.
Thenni ! Urãsc Thennii !
Mance te-a trimis ? Cum ne-ai gãsit ?
Aþi venit dinspre miazãzi, nu dinspre miazãnoapte.
Am fãcut un ocol. Am fãcut rost de cinã dintr-un sat dintr-acolo.
De ce e mai bunã la gust carnea din pãrþile astea
decât carnea de dincolo de Zid ?
Serveºte-te.
Poate cã dihãniile sunt mai bine hrãnite aici. Grase ºi leneºe.
Ne uºureazã munca, aºa-i ?
Nu ne-aþi vãzut venind ? Aþi rãmas fãrã omul-lup ?
De puiul de cioarã ce s-a ales ? L-aþi pierdut ºi pe el ?
Rãspund în faþa lui Mance, nu în faþa ta.
- Fata e a ta ? - Nu sunt a nimãnui.
E prea slãbãnoagã, nu ca ciorile de la Castelul Negru.
Gândeºte-te cum stau în cãmãrile lor ºi se îndoapã cu ºuncã,
cârnaþi ºi tocanã, cum se fac dolofani ºi graºi...
ªtiu cã în trecut am avut neînþelegeri, Tormund,
dar, mãcar o datã, înainte sã mori, ar trebui sã guºti carne de cioarã.
Încordaþi arcurile !
Trageþi !
Ultima oarã l-am vãzut în curtea castelului, la Winterfell.
Mi-a zis: "Data viitoare când te vãd, vei purta veºminte negre."
Toatã viaþa l-am pizmuit pe Robb.
Voiam ca tata sã se uite ºi la mine cum se uita la el.
Era mai bun decât mine la orice.
La luptã, la vânãtoare, la cãlãrie ºi cu fetele.
Pe zei, ce-l mai iubeau fetele ! Voiam sã-l urãsc, dar n-am putut.
Uneori, ºi eu vreau sã te urãsc.
Mã întreci la orice, numai la citit, nu.
Te aºteaptã.
De mult voia sã mã spânzure. Acum are ocazia.
N-o sã te spânzure nimeni. N-ai fãcut nimic rãu.
Am fãcut destule rele.
Recunoºti cã l-ai ucis miºeleºte pe Qhorin Juma' de Mânã ?
- Nu l-am ucis miºeleºte. - Nu ?
Ai strãpuns cu sabia un frate jurat al Rondului de Noapte.
- Cum numeºti asta ? - A vrut sã-l ucid.
La ce sã te aºtepþi de la bastardul unui trãdãtor ?!
Juma' de Mânã credea cã nu-l putem opri pe Mance fãrã o iscoadã în oastea lui.
Nu vorbi despre Juma' de Mânã de parcã l-ai cunoscut. Mi-a fost frate.
Atunci, ºtii cã ar fi fãcut orice ca sã apere Zidul.
Oamenii liberi l-ar fi ars de viu...
Oamenii liberi ?! Auziþi cum vorbeºte, ca un sãlbatic !
Da, vorbesc ca un sãlbatic, m-am cãþãrat pe Zid cu sãlbaticii...
M-am culcat cu o sãlbaticã.
- Deci þi-ai încãlcat jurãmintele ? - Da.
Legea e lege. Bãiatul trebuie sã moarã.
Dacã-i decapitãm pe toþi cercetaºii care s-au culcat cu vreo fatã,
Zidul va fi pãzit de bãrbaþi fãrã cap.
Una e sã te duci pe furiº la bordelul din Oraºul lui Mole,
alta e sã te culci cu duºmanul.
În timp ce noi stãm aici ºi dezbatem ce reguli am încãlcat,
Mance Rayder se îndreaptã spre Zid cu o sutã de mii de sãlbatici.
Imposibil. Nu poþi aduna nici 50 de sãlbatici, cã se omoarã între ei.
O sutã de mii. I-a unit pe Thenni, pe Copitaþi, clanurile apei îngheþate...
- În oastea lui luptã ºi uriaºi. - Uriaºi ?!
Ai fost vreodatã dincolo de Zid ?
Am comandat Garda Oraºului din Debarcaderul Regelui.
Iar acum eºti aici. Pesemne cã n-ai fost prea bun.
Cum îndrãzneºti ?!
E o ceatã de sãlbatici la sud de Zid, condusã de Tormund Nãpasta Uriaºilor.
Am omorât patru dintre ei. M-au ciuruit cu sãgeþi.
Au ordin sã atace Castelul Negru dinspre sud,
în timp ce Mance va ataca dinspre nord.
Semnalul va fi un foc, cel mai mare foc pe care l-a vãzut Nordul.
Vã spun adevãrul. Tot adevãrul.
Vreþi sã mã osândiþi la moarte sau sunt liber sã plec ?
Niciunul dintre noi nu e liber. Suntem fraþi ai Rondului de Noapte.
Dar nu-þi vom tãia capul azi, Jon Snow. Du-te.
Eu îi þin locul Lordului Comandant, maester Aemon.
- Da, aºa este. - ªi nu am încredere în bastard.
- A spus adevãrul. - ªtii mereu când minte cineva ?
Cum ai dobândit aceastã putere magicã ?
Am copilãrit în Debarcaderul Regelui.
Nu. Eºti reginã, nu bivol.
Bunicul tãu mi-a dat un colier ca ãsta la a cincizeci ºi una onomasticã.
Nunta e peste douã sãptãmâni. Nu poþi strâmba din nas la tot.
Aiurea ! Dragele mele, vorbiþi cu giuvaiergiii din capitalã.
Spuneþi-le cine sunteþi ºi cine v-a trimis.
Cine îmi aduce cel mai frumos colier îl primeºte cadou pe cel de-al doilea.
Despre Margaery Tyrell, cea care în douã sãptãmâni va intra în sept,
se vor compune o mie de cântece.
Ar fi trist dacã ai purta astfel de mizerii !
Poate ar trebui sã-l las pe Joffrey sã-mi aleagã colierul,
sã mã trezesc cu o salbã de capete de rândunicã la gât !
Ai grijã ce spui ! Chiar ºi aici, cu mine.
- Vai de mine ! - Doamnele mele...
Vã rog sã mã iertaþi cã vã întrerup. Numele meu e Brienne din Tarth.
Þi s-a dus vestea. Dar una e sã auzi, alta e sã vezi cu ochii tãi.
Eºti minunatã, aºa-i ?
Am auzit cã l-ai aruncat din ºa pe nepotu-meu, ca pe un prostuþ ce este.
Doamna mea, ºtiu cã eºti ocupatã, dar te rog sã-mi acorzi o clipã.
Nici nu cutezi sã refuzi.
O umbrã ?!
O umbrã cu chipul lui Stannis Baratheon.
Jur pe toþi zeii, Stannis era !
I-a strãpuns inima lui Renly cu sabia ºi a dispãrut.
- Într-o zi, o sã-l rãzbun pe rege. - Joffrey e regele nostru acum.
- N-am vrut sã te insult. - Nici nu m-ai insultat.
Toatã Garda Regelui va fi la datorie. Ser Boros va sta aici.
Ser Preston va sta aici, lângã spectacolul principal.
- Înãlþimea Ta ?! - Da, un strãjer, acolo. Continuã.
Ser Meryn îi va pãzi pe lady Margaery ºi pe Tommen.
Lordul meu, eu l-am pãzit pe rege în lipsa ta.
- ªi îþi mulþumesc, Ser Meryn. - Prea bine. Nu prevãd necazuri.
Oamenii îºi iubesc regele. ªtiu cine le dã de mâncare.
- Margaery Tyrell, din câte am auzit. - Cu încuviinþarea mea.
ªtiu cã eu am câºtigat rãzboiul.
Rãzboiul nu s-a încheiat. Nu, cât trãieºte Stannis.
L-am înfrânt pe Stannis la Apa Neagrã. Pãcat cã n-ai dat o mânã de ajutor.
- Iertare, Înãlþimea Ta. Eram ocupat. - Ocupat sã te laºi capturat.
Aºadar, asta e faimoasa "Carte a Fraþilor" ?
Toate faptele eroice ale cavalerilor din Garda Regelui.
Ser Arthur Dayne, Sabia Dimineþii.
A condus atacul asupra Frãþiei Pãdurii Regelui.
L-a înfrânt pe Cavalerul Zâmbitor în luptã dreaptã.
Ser Duncan Vlãjganul... Patru pagini pentru Ser Duncan.
- Trebuie sã fi fost un viteaz. - Aºa se zice.
Ser Jaime Lannister...
Cineva a uitat sã scrie faptele tale eroice.
- N-au intrat zilele în sac. - Oare ?
Un cavaler ciung, de 40 de ani ? Cum mã poþi apãra cu un ciot ?
Acum folosesc stânga, Înãlþimea Ta. Adversarii au ºi ei o ºansã.
- Ai fost vreodatã în Meereen ? - De câteva ori, cu stãpânul Kraznys.
ªi ?
Se spune cã au murit o mie de sclavi construind Marea Piramidã din Meereen.
Acum, o oºtire de foºti sclavi se apropie de porþile oraºului.
- Crezi cã Marii Stãpâni se tem ? - Dacã au minte, Înãlþimea Ta.
Þi s-a poruncit sã cãlãreºti în spate.
Da, regina mea. Dar trebuie sã-þi vorbesc despre ceva important.
Ceva care þine de strategie.
Înãlþimea Ta...
- Ce anume þine de strategie ? - Un trandafir întunecat.
Þi-ar plãcea sã mergi pe jos, în loc sã cãlãreºti ?
- Iar asta se cheamã vinariþã. - Þi-ar plãcea sã mergi desculþ ?
Pentru a stãpâni un pãmânt, trebuie sã-i ºtii plantele, râurile, oamenii.
Trandafirul întunecat astâmpãrã febra. Cei din Meereen ºtiu asta.
Mai ales, sclavii care fac ceaiul. Dacã vrei sã te urmeze,
trebuie sã faci parte din lumea lor: strategie.
Aurul harpiei. Din asta nu se face ceai. E frumoasã, dar otrãvitoare.
Îþi place sã riºti, nu-i aºa ?
Înãlþimea Ta...
E unul la fiecare milã, de aici pânã în Meereen.
Câte mile mai sunt pânã în Meereen ?
O sutã ºaizeci ºi trei, Înãlþimea Ta.
Am sã trimit oameni înainte, sã-i dea jos. Nu trebuie sã vezi asta.
Ba n-ai sã faci asta. Vreau sã vãd chipul fiecãruia.
Scoateþi-i zgarda înainte s-o îngropaþi.
- Iat-o ! - Da, iat-o !
- ªi ce-i cu asta ? - Ai fãgãduit ceva.
Sã le înapoiez pe fetele Stark mamei lor, care e moartã.
Sã le protejezi.
Arya Stark n-a mai fost vãzutã de când a fost ucis tatãl ei.
Unde crezi cã este ? Eu zic cã e moartã. Deci n-o paºte nicio primejdie, nu ?
Iar Sansa Stark e acum Sansa Lannister. Asta complicã lucrurile.
Asta nu te absolvã de jurãmânt.
Ar trebui sã-mi rãpesc cumnata ? Unde ar fi mai în siguranþã decât aici ?
Uitã-te în ochii mei ºi spune-mi cã e în siguranþã în capitalã.
Eºti sigurã cã nu suntem rude ? De când m-am întors,
toþi Lannisterii cu care am vorbit m-au cãlcat pe nervi.
Poate cã eºti ºi tu o Lannister. Mãcar la pãr semãnãm, dacã nu la chip.
E-n ordine, e-n ordine !
- Eºti beat. - Da. Am motive întemeiate.
Pe vremuri, eram cavaler. Acum sunt doar un bufon. Nu mã recunoºti ?
Ser Dontos, de la onomastica regelui.
- Iartã-mã, trebuia sã-mi aduc aminte. - Nu-þi pot accepta scuzele.
Oi fi eu bufon, dar, mulþumitã Domniei Tale, sunt un bufon viu.
- Oricine ar fi fãcut la fel. - Dar numai Domnia Ta ai fãcut-o.
Nu te voi putea rãsplãti niciodatã. Mi-ai dãruit viaþa.
Dar ãsta preþuieºte mai mult decât viaþa mea.
A fost al mamei. ªi al mamei sale, înainte sã fie al ei.
Casa Hollard era puternicã odinioarã. O Casã în plinã ascensiune.
Asta e tot ce-a mai rãmas de atunci, mulþumitã unor beþivi umflaþi ca mine.
Nu-l pot accepta. E foarte frumos din partea dumitale, dar nu pot.
Nu mi-a mai rãmas nimic altceva. Asta e tot. Ia-l. Poartã-l.
Sã mai strãluceascã o datã numele meu înainte sã disparã.
Am sã-l port cu mândrie, Ser Dontos.
- Când îmi faci rost de un cal ? - Domniþa vrea un ponei !
Domniþa vrea sã nu-þi mai simtã putoarea.
Nu e uºor sã pui mâna pe un cal.
Chiar dacã ar fi fost uºor, crezi cã o sã-þi dau þie un cal ?
Sã vãd cum îmi scapã printre degete singurul lucru de preþ pe care-l am ?
De ce nu ai bani ? N-ai furat nimic de la Joffrey înainte sã pleci ?
Nu.
- Nu eºti prea isteþ, aºa-i ? - Nu sunt un hoþ.
Omori bãieþei fãrã sã clipeºti, dar nu te cobori sã furi ?
- Orice bãrbat trãieºte dupã un cod. - Crezi cã am de gând sã fug ?
Fãrã tine, aº muri pânã la noapte. Nu mai am familie, n-am pe nimeni.
Ai o mãtuºã în Vale. Mãtuºa ta bogatã, Lysa.
Dupã ce îmi va plãti rãscumpãrarea pentru tine,
poate o sã-i mai rãmânã ceva bãnuþi, ca sã-þi cumpere poneiul mult visat.
- Mi-e foame. ªi þie þi-e foame. - Cinci cai, cinci oameni.
Mai mulþi decât mã simt în stare sã omor pe stomacul gol.
Îl cunosc pe cel mic. Îl cheamã Polliver.
Ne-a capturat ºi ne-a dus la Harrenhal. L-a omorât pe Lommy.
- Ce naiba înseamnã "Lommy" ? - A fost prietenul meu.
Polliver mi-a furat sabia ºi i-a strãpuns gâtul.
- Vãd cã încã o are. - Ce sã aibã ?
- Sabia mea, Acul. - Fireºte cã þi-ai botezat sabia.
- Mulþi oameni îºi boteazã sãbiile. - Mulþi neisprãviþi, poate.
- Ce faci... Vino încoace ! - Fratele meu mi-a dãruit sabia !
- Vino încoace ! - Mi-a omorât prietenul.
Nu-mi pasã nici dacã þi-a mâncat prietenul. Nu intrãm.
Hai, lasã-te pãgubaºã !
Vino încoace !
- Ia sã vedem ce ai aici ! - Terminaþi !
Vino încoace !
Vã rog, e o fatã bunã !
Tacã-þi fleanca, mai toarnã-ne bere ºi, poate, þi-o lãsãm dupã ce terminãm.
Te cunosc de undeva.
Eºti Câinele !
Toarnã-i noului nostru prieten niºte bere.
Ce te aduce atât de departe spre miazãnoapte ?
Aº putea sã te întreb acelaºi lucru. Ce cauþi aici ?
- Pãstrez pacea în numele regelui. - Nu e nevoie. S-a terminat rãzboiul.
Am auzit. Stannis, înfrânt la Apa Neagrã, Robb Stark, ucis la Gemeni...
Eu unde eram când se întâmplau toate astea ? Cu frate-tãu.
- Fãrã sã vreau sã te jignesc... - Nu-þi face griji.
E bun Muntele. E cel mai bun la ceea ce face.
Dar torturã, torturã, torturã, din culcare în sculare...
Dacã zdrobeºti îndeajuns de multe oase cu ciocanul,
începi sã te simþi ca un tâmplar care face scaune.
Nu mai e deloc distractiv. ªi ce e viaþa fãrã distracþie ?
- Dar tu ºtii asta, aºa-i ? - E aºa ºi-aºa. Am avut ºi mai bune.
ªtii ceva ? Ar trebui sã vii cu noi.
Ãºtia ca el au mereu ceva dosit pe undeva.
Aur, argint, alte fiice... Dacã ºtii sã-i faci sã vorbeascã.
ªi sunt destui de aici pânã la Debarcaderul Regelui.
Ai putea sã te pricopseºti. ªtiu cã noi ne-am pricopsit.
- Nu merg la Debarcaderul Regelui. - Mai gândeºte-te.
Putem sã facem ce vrem, oriunde mergem. Purtãm culorile regelui.
Acum, nu-i mai stã nimeni în cale, deci nici nouã.
Înghiþi-l-ar iadul pe rege !
Când am auzit cã a spãlat putina de la Apa Neagrã câinele lui Joffrey,
nu mi-a venit sã cred. Dar iatã-te !
Iatã-mã ! Adu-mi un pui.
- Ai parale, sã-l plãteºti ? - Tu l-ai plãtit ?
Nu. Dar noi suntem oamenii regelui. Deci ai parale ?
Nici mãcar un sfanþ. Însã puiul tot îl vreau.
Facem schimb. Îþi dãm puiul, dacã ne dai puiul tãu.
Lasã-ne s-o încercãm pe prietena ta. Lui Lowell îi plac îmblânzite.
Eºti flecar. Flecãreala îmi face sete.
ªi foame. Cred cã iau doi pui.
Nu pari sã pricepi situaþia.
Pricep cã, dacã mai scoþi vreo vorbã pe gura aia împuþitã,
va trebui sã mãnânc toþi puii din taverna asta.
Ai trãit în slujba regelui.
- Vrei sã mori pentru niºte pui ? - Cineva sigur o sã moarã.
- Ai ceva la picior, bãiete ? - Ce vrei sã spui ?
Poþi sã mergi ? Sau trebuie sã te duc în spate ?
Ce sãbiuþã frumoasã !
Poate am s-o folosesc pe post de scobitoare.
Aþi urmãrit URZEALA TRONURILOR
Seria IV Sfârºitul episodului 1
Subtitrare extrasã de pe Blu-ray de cãtre Raduk74 @ www.subs.ro