Traducerea: Shadow & Catabeg www.titrari.ro
Urzeala Tronurilor Sezonul 3, Episodul 6
Sincronizare BluRay: Florin C, titrări.ro
- Ai pus prea multe lemne. - Aşa o să fie focul mai mare.
Focul trebuie să respire. Scoate buşteanul ăla mare.
Văd că te pricepi la foc.
Ţie-ţi făcea altcineva focul când erai mic?
Nu era prea frig în Reach.
Şi aveam servitori.
Ştiam eu că eşti de viţă nobilă.
Am găsit ceva la Pumnul Primilor Oameni.
O comoară îngropată. E veche de câteva mii de ani.
Aşa cred...
- Şi ce face? - Nu cred că face ceva anume.
Însă e frumos, nu?
- Cât mai avem de mers? - Nu prea mult. Încă câteva zile.
- Zidul e aşa mare cum se vorbeşte? - Şi mai mare.
E atât de mare încât uneori nici nu-i vezi vârful.
E ascuns în nori.
- Te joci cu mine. - Ba nu.
E înalt de 200 de metri şi e numai din gheaţă.
Într-o zi caldă poţi vedea cum plânge.
La Castelul Negru e destul de drăguţ.
Un foc arde tot timpul în holul cel mare.
Iar Hobb găteşte tocăniţă de căprioară cu ceapă.
E tare gustoasă.
Uneori, cineva mai şi cântă.
Dareon e cel mai bun.
- Tu ştii să cânţi? - Nu.
Nu prea bine.
Cântă-mi ceva.
Bine... Ia să vedem.
- Nu aşa se jupoaie un iepure. - Ştiu cum se jupoaie un iepure.
Nu se vede.
Dacă creşti la nord de Zid, ştii cum să te ocupi de vânat.
N-am mai văzut niciun vânat până am ajuns aici.
De-aş fi avut un arc, aş fi prins o mulţime de iepuri.
Eu mi l-am făcut singur. Văd că la nord de Zid n-ai învăţat şi aşa ceva.
- Însă înveţi să-ţi foloseşti pumnii. - Şi vrei să pocneşti iepurii până mor?
- Mă gândeam la altcineva. - Acea "altcineva" e chiar aici.
Amândouă sunteţi foarte pricepute la jupuitul iepurilor.
Unele suntem puţin mai bune.
Iar altele ar spune "Mulţumesc" când cineva îi vânează de-ale gurii.
Ori nu te-au învăţat să mulţumeşti la nord de Zid?
Ai gura mare, fetişcano, şi prea mulţi dinţi.
Încetaţi!
Vă certaţi de când v-aţi întâlniţi! Opriţi-vă odată!
Lady Reed e mereu cu nasul pe sus. Mă mir că ne mai vede.
Ai fost răutăcioasă cu ea. Normal că-ţi răspunde.
Eu? E vina mea? Când am cunoscut-o, mi-a pus cuţitul la beregată.
Şi tu ai ridicat cuţitul la mine când te-am cunoscut.
Nu trebuie să ne certăm între noi. N-o să mai ajungem la Zid.
Vreau să vă împăcaţi.
Jupuieşti iepuri mai repede decât mine.
- Şi eu ce-am zis înainte? - Osha!
- Tu eşti o vânătoare bună. - Mulţumesc!
Vezi? Nu e chiar atât de greu. "Mulţumesc!"
Nu mă enerva.
Sunt lângă tine.
Ce se întâmplă?
Sunt lângă tine.
Ce-a păţit?
Viziunile îl afectează.
Are una chiar acum?
L-am văzut pe Jon Snow.
L-ai văzut? La Castelul Negru?
Era de partea greşită a Zidului, înconjurat de inamici.
Înainte nu găseai niciun copac în apropierea Zidului.
Ciorile ieşeau în fiecare dimineaţă cu topoarele.
Turma ta e tot mai mică pe măsură ce trece timpul.
- Ai mai suit vreodată Zidul? - Nu.
Tormund l-a suit de câte zeci de ori.
Ţi-e frică.
- Ţie nu? - Ba da.
E mult până sus şi mult până jos.
Însă am aşteptat întreaga viaţă ca să văd lumea de-acolo sus.
Ţine! Ţi-am adus şi ţie o pereche.
Sunt prea mari pentru tine, dar sunt bune.
- Ai omorât pe cineva pentru ele? - Nu...
Nu l-am omorât, dar sunt sigură că şi acum plânge.
El n-a fost bun cu mine, aşa cum eşti tu.
El n-a făcut chestia aia pe care mi-o faci tu cu limba.
- N-ai vrea să nu vorbim aici? - "N-ai vrea să nu vorbim aici?"
"Eu sunt Jon Snow."
"L-am omorât pe Qhorin Juma-de-Mână, dar mi-e frică de fete despuiate."
- Ţi s-a părut că ieri mi-a fost frică? - Tremurai ca o frunză.
Doar la început.
Da, doar la început.
Eşti un ibovnic numai bun, Jon Snow.
Stai liniştit, nimeni n-o să-ţi afle secretul.
Care secret?
Crezi că sunt la fel de proastă ca domniţele pe care le-ai cunoscut?
Tu eşti loial şi eşti curajos.
Tot o cioară ai rămas chiar şi când l-ai întâlnit pe Mance Rayder.
Dar acum sunt femeia ta, Jon Snow.
Vei fi loial femeii tale.
Rondului de Noapte nu-i pasă dacă trăieşti sau mori.
Lui Mance Rayder nu-i pasă dacă eu trăiesc sau mor.
Pentru ei, suntem soldaţi care pot fi oricând înlocuiţi.
Doar nouă ne pasă de soarta noastră.
Să nu mă trădezi vreodată.
N-o voi face.
Altfel o să-ţi tai mătărânga aia drăguţă şi-o voi purta în jurul gâtului.
Împunge bine cu ghimpele
şi ai grijă să reziste până faci următorul pas.
De vei cădea, să nu ţipi.
N-ai vreau ca ăsta să fie ultimul lucru pe care ea şi-l aminteşte despre tine.
Joffrey...
Cersei...
Ilyn Payne...
Te pricepi.
Dar nu atât de bine precum crezi.
Faţă, ţâţe, boaşe... I-am nimerit exact unde-am vrut.
Da, însă ţi-a luat cam mult timp.
Nu vei lupta cu oameni din paie, domniţă.
Arată-mi poziţia ta.
Ţine-ţi cotul ridicat. Spatele trebuie să lucreze.
Amâni! Nu mai amâna să tragi.
- Ce? - Ţi se încordează muşchii când amâni.
Trage coarda în dreptul bărbiei şi apoi dă-i drumul.
- Nu mai amâna. - Dar trebuie să ţintesc.
- Nu mai ţinti. - Să nu mai ţintesc?
Ochiul tău ştie unde vrei să ajungă săgeata.
Ai încredere în ochiul tău.
E cineva acolo.
Nu vă apropiaţi mai mult!
Venim în pace.
Să-mi fie cu iertare, însă noi vom hotărî asta.
- Valar morghulis. - Valar dohaeris.
Nu întâlnim prea des preotese ale lui R'hollor în Riverland.
Tu eşti Thros din Myr.
Marele Preot ţi-a dat o misiune.
Fă-l pe regele Robert să se închine Stăpânului Luminii.
Ce s-a întâmplat?
- Am dat greş. - Ai renunţat, mai bine spus.
Păgânii continuă să se omoare între ei, iar tu continui să bei.
Tu îl venerezi cum pofteşti, eu cum doresc.
Vorbeşti limba ştiută de toţi?
Prietenii mei nu înţeleg valyriana.
De ce ai venit aici, milady?
Iartă-mi proastele maniere. Nu întâlnesc prea multe doamne.
Norocul doamnelor.
- De câte ori l-a înviat Stăpânul? - De şase ori.
E imposibil.
Stăpânul Luminii e generos cu mine.
- N-ar trebui să ai aşa o putere. - N-am nicio putere.
Îi cer Stăpânului o favoare, iar El îmi răspunde după cum pofteşte.
Niciodată n-am fost un preot bun.
Beam prea mult rom,
mi-o trăgeam cu toate târfele din Debarcaderul Regelui...
E un mare păcat ce spun,
însă când am ajuns în Westeros, nu credeam în Stăpânul nostru.
Am crezut că El, că toţi zeii, sunt poveşti pentru a speria copiii.
Aşa că purtăm roba şi, din când în când, citeam rugile.
Însă era doar ceva ostentativ.
O reprezentaţie pentru localnici.
Până când Muntele l-a înjunghiat în inimă.
Am îngenunchiat lângă trupul lui rece şi am rostit vechile cuvinte...
Nu pentru că credeam în ele, ci...
Pentru că el era prietenul meu şi era mort.
Erau singurele cuvinte pe care le ştiam.
Pentru prima dată în viaţa mea, Stăpânul mi-a răspuns.
Ochii lui Beric s-au deschis şi-atunci am ştiut adevărul.
Zeul nostru e singurul zeu adevărat.
Toţi oamenii trebuie să-l slujească.
- Ai trecut hotarul de dincolo. - Hotarul de dincolo?
Nu există hotarul de dincolo.
Am fost în întuneric, milady.
Te-a trimis la noi pentru ceva anume.
Ai pe cineva dorit de El.
Vârf pumnal... Trece prin armură de la 200 de metri.
- Poţi făuri aşa ceva? - Da, nu-i mare lucru.
- Am nevoie doar de un oţel bun. - Îţi aduc eu oţelul.
Nu-mi place de femeia aia.
- Pentru că tu eşti fată. - Ce legătură are asta?
Iartă-mă, flăcăule.
Ce faceţi? Daţi-i drumul!
Spune-le să se oprească! Vrea să fie unul dintre voi!
Vrea să se alăture Frăţiei! Opreşte-i!
Noi slujim Stăpânul Luminii, iar El are nevoie de flăcăul ăsta.
Stăpânul Luminii v-a spus sau ea a făcut-o?
N-o faceţi pentru zeul vostru, o faceţi pentru aur.
Pentru ambele, fătuco.
Nu putem apăra oamenii fără arme, cai sau mâncare.
Şi nu putem face rost de arme, cai şi mâncare fără aur.
Mi-aţi spus că asta e o Frăţie! Mi-aţi spus că pot fi că voi!
Tu însemni mai mult decât ei.
Ei sunt doar oşteni într-un război. Tu vei decide soarta regilor!
Eşti o vrăjitoare! O să-i faci rău.
Văd întuneric în tine.
Iar în acel întuneric, văd ochi care mă privesc îndelung.
Ochi căprui, ochi albaştri, ochi verzi...
Ochi pe care-i vei închide pe veci.
Ne vom reîntâlni.
Te uiţi la fundul meu, Jon Snow?
Ai păţit ceva?
Voiam doar să văd de ce eşti în stare, băiete.
Scuze! Dormeai?
Apă? Vrei puţină apă...
Aş vrea să am şi pentru tine.
Hai să ne jucăm ceva.
De care parte a corpului ai cea mai puţină nevoie?
- Te rog... - "Te rog" nu e o parte a corpului.
O să-ţi spun totul, te rog.
Deja mi-ai spus totul, nu mai ţii minte?
Tăticuţul tău a fost rău cu tine? Familia Stark nu te-a apreciat?
Am o veste bună, totuşi.
Băieţii Stark sunt toţi în viaţă.
Ar fi o adevărată pradă de vânătoare!
Tu ai dat greş, însă eu sunt un vânător mai bun decât tine.
Deci... ce zici de degetul mic?
Nu-l prea foloseşti la mare lucru, nu? Aşa-i? Foarte bine! Începem cu el.
Te-ai întrebat ce cauţi aici, nu?
Unde te afli, cine sunt eu, de ce-ţi fac toate astea...
Ghiceşte!
Dacă nimereşti, o să-ţi spun.
Pe toţi zeii, jur că o să-ţi spun.
Tu vei câştiga dacă ştii cine sunt şi de ce sunt torturez.
Eu voi câştiga dacă mă implori să-ţi tai degetul mic.
Dacă o să câştig, îmi vei da drumul?
De crezi că totul se termină cu bine, înseamnă că n-ai fost deloc atent.
Te rog...
Mai spune "te rog" încă o dată şi-o să-ţi pară rău.
Tu începi.
Unde suntem?
- În Nord. - Prea vag.
Deepwood Motte!
Te-ai înşelat amarnic!
Deci... unde suntem?
- La Ultima Vatră... - Ţi se pare că eu sunt un Umber?
Karhold!
Karhold?
De unde-ai ştiut? Ai văzut stindardele când am venit?
Nu, a fost la nimereală.
Foarte bine, Lord Theon.
Iar eu cine sunt?
- Torrhen Karstark. - El e mort.
A fost strangulat de Regicid.
Era fratele tău...
Tatăl tău e lordul Rickard Karstark.
- Ai jurat să-mi spui... - Ai dreptate!
Lord Rickard Karstark e stegarul lui Robb Stark.
Eu l-am trădat pe Robb. De-asta mă torturezi.
Da.
Tu ai câştigat.
Doar că ai uitat să mă întrebi ceva.
Ai uitat să mă-ntrebi dacă sunt un mincinos.
Mă tem că sunt...
Tot ce ţi-am spus e o minciună.
Tortura asta nu e pentru un motiv anume.
Mă rog, poate există un motiv... Îmi face plăcere!
Te rog, taie-l! Taie-l!
Eu am câştigat.
Mulţumesc că aţi venit atât de repede. Ştiu că nu e prea uşor acum.
Drumurile sunt pline de asasini şi bandiţi.
Dar când Regele din Nord ne cheamă, ne supunem...
Tatăl nostru ne-a delegat să-ţi spunem
că alianţa cu Nordul va continua dacă i se respectă cererile.
Lord Frey solicită scuze oficiale
pentru că ai încălcat jurământul sfânt de-a te însura cu una din fiicele sale.
Desigur, merită aşa ceva. A fost greşeala mea.
Ca şi compensaţie pentru această trădare,
solicită posesiunea Harrenhalului şi a pământurilor adiacente.
- Nu cred că... - Luptăm pentru Nord!
Harrenhal nu e în Nord.
Va fi al lui după ce războiul se va sfârşi,
iar nouă nu ne va mai folosi la nimic.
Mai e ceva.
Vom face tot posibilul ca să-i dăm lordului Frey tot ce vrea.
Nu ceva, pe cineva!
Ce?
Nu...
Tatăl nostru solicită ca Lord Edmure să se însoare cu fiica sa, Roslin.
- Câţi ani are? - 19.
- Pot s-o văd mai întâi? - Vrei să-i numeri dinţii?
În zori plecăm spre Gemeni. Vrem un răspuns înainte.
Nunta trebuie să aibe loc în două săptămâni, ori alianţa se rupe.
Cred că tatăl tău ştie că suntem în război, nu?
Tatăl nostru e bătrân.
S-ar linişti dacă ea se va mărita cu un soţ cumsecade.
Experienţele trecute l-au făcut circumspect la logodnele lungi.
Are tot dreptul să fie.
Vă rog să ne scuzaţi cât discutăm.
De ce l-aş lăsa pe dihorul ăla să-mi aleagă nevasta?
Ar trebui să am măcar aceleaşi alegeri ca şi tine.
- Sunt suzeranul său. - E un om mândru, iar noi l-am rănit.
Nu eu l-am rănit. Răspunsul meu e "nu".
Ascultă-mă şi ascultă-mă cu atenţie!
Legile oamenilor şi-ale zeilor sunt foarte clare!
Nimeni nu poate forţa pe cineva să se căsătorească.
Legile pumnului meu vor face cunoştinţă cu dinţii tăi!
E-n regulă. Ai auzit ce-are de spus.
Dacă refuzi, alianţa noastră cu Casa Frey e moartă.
Pe mine mă vrea pentru una din fiicele lui de când am 12 ani.
Nu se va opri acum.
Dacă refuz, voi putea să-mi aleg eu pe una din fiicele sale.
Ne rişti libertatea şi viaţa pentru o soţie mai frumoasă?
Eu am un război de purtat. Nu-l putem câştiga fără ei.
N-am timp să mă tocmesc.
Ai spus că vrei să-ţi repari greşeala de la Moara de Piatră.
Îţi aminteşti acea luptă eroică?
Nu mă gândeam la ceva atât de... permanent.
Am câştigat toate bătăliile, dar pierd războiul.
Dacă n-o facem acum... suntem pierduţi.
Mă însor cu ea.
Îmi plăteşti păcatele, unchiule. Nu e deloc corect.
Nu voi uita ce-ai făcut!
Văd că oamenii mei ţi-au găsit ceva adecvat să îmbraci.
Da, sunt tare cumsecade.
Dumneata eşti un stegar Stark, Lord Bolton.
Eu acţionez la ordinele lui Lady Stark
pentru a-l duce pe Jaime Lannister la Debarcaderul Regelui.
Când regele Robb a prăsit Harrenhalul, mama lui era prizoniera lui.
Dacă n-ar fi fost maică-sa, ar fi spânzurat-o pentru trădare.
Ar trebui să te trimit înapoi la Robb Stark.
Ar trebui... În schimb, te uiţi la mine cum mă chinuiesc să mănânc.
- Oare de ce? - Războaiele sunt costisitoare.
- Mulţi ar plăti pentru tine. - Amândoi ştim cine-ar plăti mai mult.
Sau te-ar face pe tine să plăteşti,
dacă ar afla că m-ai prins şi m-ai trimis în Nord ca să fiu executat.
Ai dreptate.
Poate ar fi bine să vă omor pe amândoi şi să vă ard leşurile.
Ar fi mai bine, dacă chiar ai crede că tatăl meu n-ar afla.
Regele Robb îl ţine destul de ocupat pe tatăl tău.
- N-are timp de altceva. - O să-şi facă timp pentru tine.
Când vei putea călători, îţi voi permite să pleci spre Debarcaderul Regelui
pentru a plăti greşelile oştenilor mei.
Tu vei jura să-i spui adevărul tatălui tău.
Că n-am fost implicat în schilodirea ta.
- Bem pentru asta? - Eu nu beau.
Îţi dai seama cât e de suspicios pentru oamenii normali?
Prea bine.
Milady, fie că drumul nostru să continue fără altă incidente.
Ea nu va pleca cu tine.
- Trebuie să-l duc pe ser Jaime... - Eşti complice la trădare.
- Mă tem că trebuie să insist. - Nu eşti în poziţia de a insista.
Am sperat că ţi-ai învăţat lecţia
despre felul în care trebuie să profiţi de poziţia ta.
- Imposibil! - De ce?
Nepotul meu e mândria Highgardenului.
Cel mai dorit holtei din toate Cele Şapte Regate.
- Fiica domniei tale... - E bogată!
Cea mai frumoasă femeie din Cele Şapte Regate,
şi mama regelui.
- E bătrână. - Bătrâna?
Bătrână.
Mă cam pricep la aşa ceva.
În curând va fi la menopauză. Te scutesc de detalii.
Voi, bărbaţii, rezistaţi la vărsare de sânge şi măceluri,
însă asta e cu totul altceva.
Vârsta ne pedepseşte şi pe noi, poţi să fii sigură.
Dar eu rezist la multe.
N-aş rezista să aflu cu ce-şi ocupa nopţile nepotul dumitale.
- Ai de gând să negi aşa ceva? - Nici pomeneală!
Pederast până-n măduva oaselor.
Un băiat cu o asemenea năpastă ar trebui să se bucure
pentru căsătoria cu cea mai frumoasă femeie din regate
şi pentru că scapă de pata asta de pe numele său.
Aţi crescut cu mulţi verişori? Fiii stegarilor, scutieri, grăjdari?
Desigur.
Şi niciodată...?
Nu!
Nici măcar o dată? Sub nicio formă?
Niciodată!
Vă felicit pentru cumpătare.
Dar e normal ca doi băieţi să "încerce" ceva sub cearşafuri.
Poate că Highgardenul suportă mai bine comportamentul nenatural.
N-aş spune aşa ceva.
E-adevărat, nu facem caz de puţină pederastie, însă...
Incest între frate şi soră...
Din câte ştiu eu, pata asta se spală foarte greu.
Nu voi da viaţă unei minciuni maliţioase vorbind despre aşa ceva.
Minciună sau nu,
trebuie să recunoşti că mulţi cred aşa ceva.
Cred într-atât de mult, încât pun mâna pe o sabie
ca să ucidă Lannisterii... şi Tyrellii, datorită alianţei noastre.
Nu-mi pasă ce cred oamenii şi nici ţie nu-ţi pasă.
Cunoscându-mă destul de bine, trebuie să te contrazic.
Dacă zvonurile despre copiii mei ar fi adevărate, Joffrey n-ar mai fi rege,
iar Casa Tyrell ar renunţa la cea mai preţioasă floare pentru nimic.
Iar dacă Cersei e prea bătrână ca să-i ofere copii lui Loras,
vom renunţa la altă floare preţioasă pentru nimic.
E un risc pe care nu ni-l putem asuma!
Nesiguranţa te nelinişteşte.
Bine, o să te liniştesc eu.
Dacă refuzi să-l însori pe Loras cu Cersei, îl voi înrola în Garda Regelui.
Ştii bine care sunt jurămintele celor din Garda Regelui.
Nu se va însura, nu va avea copii... Numele Tyrell va dispărea.
Iar Highgardenul va fi al copiilor lui Joffrey şi Margaery.
Ai fi în stare să-ţi laşi nepotul apărat de cineva care îţi provoacă greaţă?
O să-mi las nepotul apărat de un oştean care-şi ia jurămintele în serios.
Să iscălesc ordinul de înrolare sau eşti de acord cu căsătoria?
E un lucru atât de rar.
Un om care se ridică la înălţimea reputaţiei sale.
Nu!
Trebuie să le dăm drumul!
Nu!
Ia-mă de mână!
- E o podoabă minunată. - E, mai degrabă, o broşă.
Deşi broşa e o podoabă, aşa că...
- Sunt foarte fericită pentru... - Da...
Şi eu...
Mă simt ca într-un vis.
Da, şi eu. Cu siguranţă...
Visam la o nuntă mare de când eram mic.
Musafirii, mâncarea, turnirurile...
Şi mireasa, desigur.
Cea mai frumoasă mireasă din lume
într-o minunată rochie verde-aurie cu mânecuţe din mătase.
Ai fost vreodată în Highgarden, milady?
Nu, n-am părăsit Winterfellul până să ajung la Debarcaderul Regelui.
Pare minunat. Abia aştept să-l văd.
Şi să plec de aici...
E îngrozitor, nu?
Cel mai îngrozitor loc.
Chiar nu putem face nimic?
I-am putea ucide pe amândoi.
E greu de spus care dintre noi patru are soarta cea mai potrivnică.
Probabil Sansa.
Deşi Loras va afla ce e nefericirea.
Tata nu face discriminări. Ne trimite pe toţi în iad.
Totul e din vina ta.
Tyrellii voiau să ne compromită familia. Eu doar mi-am apărat-o.
Eu sunt familia ta.
Un membru al familiei care a contribuit la supravieţuirea ei.
Chiar dacă tu, tata şi ceilalţi nu vreţi să recunoaşteţi.
Eu recunosc.
Fără şmecheria ta cu focul sălbatic,
Stannis ar fi cucerit oraşul până tata ar fi ajuns.
Căpăţânile noastre ar putrezi şi acum pe porţile oraşului.
Tare ciudat mi-ai mulţumit încercând să mă omori.
Doar două persoane din Debarcader pot ordona cuiva din Garda Regelui.
I-ai ordonat sau nu lui Ser Mandon să mă ucidă la bătălia de la Apa Neagră?
Îţi înţeleg motivul.
Joffrey mă urăşte fiindcă sunt singurul care-i spune cine e cu adevărat.
Corect, mă vrea mort... Dar atâta prostie?
M-ar fi putut otrăvi şi nimeni n-ar fi ştiut.
Dar regele a ordonat cuiva din propria Gardă
să omoare Mâna Regelui în văzul întregii sale armate.
- Băiatul e un prost. - Şi ce-ai vrea să spun?
Vreau să-mi spui dacă viaţa mea mai e în pericol.
Probabil! Dar Joffrey nu te mai vrea mort.
Nu va face nimic cât tata e aici.
Şapte regate unite de frica faţa de Tywin Lannister.
Nu şi Tyrellii. În curând nu se vor mai teme de el.
Joffrey va fi al lui Margaery, micuţa târfă prefăcută.
La fel şi copiii lui şi copiii copiilor lui.
Nu vom mai putea face nimic.
Măcar tu vei putea scăpa.
Când Jaime se va întoarce,
Ser Loras îi va simţi sabia cum îi tăie maţele.
Când Jaime se va întoarce...
Însă când se va întoarce? E undeva pierdut...
Cu Jaime sau nu, eu am pus-o rău de tot.
Ei cine-i va spune?
- Crezi că oamenilor le va plăcea? - Nici nu cred că vor observa.
Ai dreptate, nu e nunta mea.
Din câte-mi dau seama,
croitoresele din Highgarden sunt mai bune decât cele din Debarcaderul Regelui.
Nu mi-ar pregăti ceva atât de anost pentru nunta mea.
- Lui Loras îi place mătasea verde-aurie. - Sunt sigură.
- Mă vor lăsa să-mi invit familia? - Nu mi-au cerut mie părerea.
- Crezi că-i vor invita? - Nu.
Lady Sansa, Lord Tyrion vrea să vă vadă.
Îmi cer iertare, milady.
Bună ziua, Lord Tyrion.
Probam o rochie pentru nunta regelui Joffrey.
Da, o să fie o nuntă impresionantă. Trebuie să vorbim, Lady Sansa.
- Desigur. - Între patru ochi, dacă se poate.
De ce vrei să vorbeşti singur cu ea?
Shae! Te rog, scuz-o, Lord Tyrion. Nu e de aici.
Dar am încredere în ea, deşi ea îmi spune să n-am.
Uneori avem impresia că vrem să auzim ceva,
însă doar când e prea târziu
ne dăm seama că era mai bine să fi auzit în alt context.
Poate să audă şi ea.
Cum să încep...
E oarecum... ciudat.
S-au luat 1.000 de săbii din mâinile duşmanilor lui Aegon.
S-au forjat în suflarea fierbinte a lui Balerion the Dread.
Nu sunt 1.000 de săbii. Nu sunt nici măcar 200.
- Le-am numărat. - Sunt convins.
Ce chestie urâtă !
Şi totuşi are un farmec anume.
Lysa Arryn a scaunelor !
Păcat că a trebuit să te mulţumeşti cu a doua alegere.
Erau zile de început.
E flatant că te simţi atât de îngrozit
la ideea că aş putea obţine ce doresc.
N-am avut niciodată dorinţa să te chinuiesc. Te asigur.
Deşi cui nu-i place să-şi vadă prietenii căzând din când în când ?
Ai atâta dreptate !
De exemplu, când ţi-am dejucat planul de a o da pe Sansa Stark tyrellilor.
Dacă ar fi să fiu onest,
am avut un sentiment neîndoielnic de bucurie.
Dar confidenta ta,
care-ţi furniza informaţii despre planurile mele,
cea pe care ai jurat să o aperi...
Pe ea n-ai bucurat-o cu nimic.
Şi nici pe mine.
A fost o investiţie proastă din partea mea.
Din fericire, am un prieten care vrea să încerce senzaţii noi.
Ceva provocator.
Şi mi-a fost recunoscător că i-am oferit o experienţă nouă.
Am făcut ce am făcut pentru binele regatului.
A regatului ?
Ai idee ce e regatul ?
Sunt cele 1.000 de săbii ale duşmanilor lui Aegon.
E o poveste pe care am stabilit că ne-o vom spune la infinit,
până când vom uita că e o minciună.
Dar cu ce rămânem după ce renunţăm la minciună ?
Cu haos !
Un hău care aşteaptă să ne înghită pe toţi !
Haosul nu e un hău.
Haosul e o scară !
Mulţi care au încercat s-o urce n-au reuşit
şi n-au mai putut să încerce niciodată.
Căderea i-a frânt.
unii au o şansă să urce,
dar refuză.
Se ţin cu dinţii de regat
sau de zei
sau de iubire.
Iluzii...
Doar scara e adevărată.
Urcuşul e tot ce contează.
Traducerea: Shadow & Catabeg www.titrari.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrări.ro