Hvor mange av fingrene tror du vi kan få opp i ræva hans?
Det kommer an på hvor mye øvelse han har.
Gjorde du og søsteren din sånt?
Har hun løsnet deg opp for oss?
Han kommer til å falle.
Han vil falle av hesten. Hjelp ham.
Vann.
Vann. Vær så snill.
Hvis jeg dør, får dere ikke...
Nok.
Her.
Jeg har aldri sett en mann drikke hestepiss så raskt.
Slutt!
Det holder.
Gjør du det igjen, tar jeg den andre hånden.
Kom igjen.
Lord Tyrion. Kom inn.
Jeg håper vi kan snakke fortrolig sammen.
Alltid fortrolig.
Om hendelsene i Sortbukta.
- Kanskje det er ubeleilig? - Nei, slett ikke.
Jeg tenkte kanskje en av de små fuglene dine visste noe om min søsters planer om å...
Gjøre ende på deg?
Jeg arvet ikke Lillefingers spioner sammen med stillingen hans.
Derfor kommer jeg til deg. Jeg trenger bevis.
Bevis? Vil det holdes en rettssak?
Jeg må vite det.
Jeg har ingen bevis, bare rykter.
Før alle ubehagelighetene
skulle jeg fortelle deg hvordan jeg ble kuttet.
Vil du fortsatt høre det?
Jeg vet ikke. Vil jeg?
Som gutt reiste jeg med en skuespillertrupp i De frie byene.
En dag i Myr
ga en mann mesteren min et tilbud han ikke kunne si nei til.
Jeg var redd han ville bruke meg slik jeg hadde hørt noen menn brukte smågutter.
Men det han ville, var mye verre.
Han ga meg en drikk som hindret meg i å røre meg eller snakke,
men ikke dempet smerten.
Han skar av rot og stilk, mens han sang hele tiden.
Han brente lemmet mitt i et fat.
Flammene ble blå, og jeg hørte en stemme svare ham.
Jeg drømmer fortsatt om den natten.
Ikke trollmannen, ikke kniven hans.
Jeg drømmer om stemmen fra ilden.
Var det en gud? En demon? Et triks?
Jeg vet ikke.
Men trollmannen påkalte, og en stemme svarte.
Siden den dagen har jeg hatet magi og alle som praktiserer det.
Du kan forstå hvorfor jeg ville hjelpe deg i kampen mot Stannis og den røde prestinnen.
- En slags symbolsk hevn. - Ja.
Jeg ønsker virkelig hevn mot det virkelige mennesket som ville drepe meg,
og det krever en viss innflytelse, som...
Du ikke har for øyeblikket.
Men innflytelse handler i stor grad om tålmodighet.
Da trollmannen ikke hadde bruk for meg mer, kastet han meg ut for å dø.
Jeg bestemte meg for å overleve for å trosse ham.
Jeg tigget.
Jeg solgte de kroppsdelene jeg hadde igjen.
Jeg ble en dyktig tyv,
og snart lærte jeg at innholdet i en manns brev
er mer verdt enn innholdet i pungen hans.
Skritt for skritt, en ubehagelig oppgave etter den andre,
arbeidet jeg meg fra slummen i Myr til kongens råd.
Innflytelse vokser som ugress.
Jeg pleiet min tålmodig
til den strakte seg fra Den røde borgen til den andre siden av verden,
der jeg klarte å sno den rundt noe helt spesielt.
Trollmannen.
Hallo, gamle venn.
Lenge siden sist.
Jeg tviler ikke på at du til slutt vil få hevnen du ønsker,
hvis du har nerver til det.
Når folk snakker om Nattevakten, nevner de ikke spaingen.
Eller møkka.
De snakker om ære, tilgitte forbrytelser og beskyttelse av riket,
men det handler mest om spaing.
- Og å bli angrepet eller drept eller verre. - Det også.
Men når du ikke blir angrepet eller drept, spar du.
Se. Mer møkk.
Jeg begynte å lure på hva jeg skulle gjøre resten av dagen.
Vi må komme oss vekk.
Vi reiser når øverstkommanderende sier det.
Han ba oss dra til De første menns neve.
- Hvordan gikk det? - Han kunne ikke vite det.
Det gjør vi nå. Vi vet hva som er der ute.
Craster har overlevd her ute.
Så han er din nye beskytter? Vår gode venn Craster?
Vi er som sønnene han aldri fikk.
Mormont vil ikke redde deg.
Den kløna vil ikke redde deg.
Når vandrerne kommer, vil Craster servere oss som griser.
Hvis vi vil leve,
må vi sørge for oss selv.
Du vekket ham.
Unnskyld.
Han er nydelig.
- Har han et navn? - Nei.
Skal du gi ham et?
Hvorfor det?
- Her. - Gilly.
Du ba meg ta vare på det til du kom tilbake.
- Du er tilbake. - Jeg vil du skal ha det.
Jeg vil ikke ha det dumme fingerbølet.
Jeg vil redde livet til barnet mitt. Kan du gjøre det?
Kan du?
Jeg har ikke tid til deg.
Jeg har ikke tid til andre enn ham, for han har ikke mye tid.
Du må følge etter ham.
Hvordan?
Du vet hvordan.
Brandon.
- Mor. - Hvor mange ganger har jeg sagt det?
Ingen klatring.
Jeg må finne den. Den er her og kaller på meg.
Du må love meg det. Ikke mer klatring. Lov meg det.
Lov meg det!
- Mor! - Lov meg det, Bran!
Lov meg det!
Er han veldig stor?
Ikke større enn vanlig, visstnok.
- Men de sier at han var... - Spesiell.
Den mest spesielle mannen de hadde hatt. Og de har hatt mange menn.
Snakker vi om den samme Podrick?
Den stille gutten i lord Tyrions tjeneste? Virker litt enfoldig?
- Hva gjorde han med dem? - Jeg vet ikke.
Jentene er vanligvis flinke til å beskrive.
Så hva sa de?
De sa det var vanskelig å beskrive.
Talent dukker opp på de underligste steder.
Og hva sa Lillefinger om inntektstapet?
Han la ikke merke til det. Han skal snart reise til Falkeredet.
Jeg hjelper ham med forberedelsene.
Ja, for å vise sin kjærlighet til lady Arryn og tittelen som følger med henne.
Det er synd.
Er det alt som skal til for at vår venn mister interessen for stakkars Sansa Stark?
Han har ikke snakket med henne siden sist, så vidt jeg vet.
Men jeg tror ikke han har mistet interessen.
Hvorfor ikke?
Inventarlisten hans til skipet.
Du kan lese. Uvanlig for en kvinne i ditt yrke.
- Tidligere yrke. - Selvsagt.
Overser jeg noe viktig?
To fjærmadrasser.
Han tar med to fjærmadrasser.
Hvem er viktig nok for Lillefinger til å få en fjærmadrass, bortsett fra ham selv?
Kanskje han vil ta med en av jentene?
Han er ikke interessert i dem.
Hvordan vet du det?
Fordi jeg er en av jentene hans.
Talenter på uventede steder.
Rhaenyra Targaryen ble drept av broren sin, eller rettere sagt dragen hans.
Den spiste henne foran sønnen hennes.
Det som ble igjen av henne, er begravd her nede.
Vielsen foregår i hovedsalen, som har plass til 700.
Det er visst god plass til alle andre her også.
Det finnes ikke flere enn 700 mennesker av betydning.
Nei, resten skal se hengivent på de 700
for å minne dem om hvor overlegne de er, som får de beste plassene.
Der borte er asken etter Aerion Targaryen.
Aerion Klarflamme, kalte de ham.
Han trodde han ville forvandles til en drage om han drakk stormild.
Han tok feil.
Og så er det Den gale kongen, som ble drept av onkelen min.
Vil du se hvor de siste Targaryene er begravet?
Kanskje lady Margaery synes dette er litt makabert?
Nei, det gjør ingenting, Deres Nåde. Jeg vil gjerne se gravene deres.
Det er som en vandring gjennom historien.
- Graven er her borte. - Dette er så spennende.
- Ble du gift her, Deres Nåde? - Ja.
- Det må virke som det var i går. - Det virker som et helt liv siden.
Er din ektemann også begravet her?
Nei, han ønsket å bli sendt hjem til Stormens ende.
For en tragedie.
En ganske forutsigbar tragedie.
- Jakt og drikking er en dårlig kombinasjon. - Det er sikkert.
Sønnen min er jeger. Det hjelper ham med å glemme at han aldri har vært i ekte kamp.
Han beleiret da Stormens ende i nærmere et år.
Han beleiret bare bankettbordet i teltet.
Jeg ba ham holde seg unna Roberts opprør. Han kunne ikke kjempe mot en virkelig kriger.
Vi mødre gjør hva vi kan for å holde våre sønner unna graven.
Men de lengter visst etter den.
Vi overøser dem med sunn fornuft, men det er som vann på gåsa.
Og likevel tilhører verden dem.
En latterlig ordning, spør du meg.
Gudene ønsker det slik.
Min far ville ikke ha dem her.
Han ville brenne dem og kaste asken i havet,
men yppersteseptonen overtalte ham.
Jeg er glad han gjorde det.
Tilgi meg, Deres Nåde.
Jeg vet de gjorde fryktelige ting, men forfedrene deres bygget dette.
Noen ganger er hardhet prisen vi betaler for storhet.
Jeg er så enig.
Skal vi gå og hilse på dem?
Hvis du viser dem kjærlighet, får du den tusen ganger tilbake.
Jeg har snakket med dem. Jeg vet hva de føler for deg.
Du ledet forsvaret av Kongshavn.
De forguder deg.
Lukk opp porten.
Joffrey.
Vent.
- Lady Margaery! - Lady Margaery!
Velsigne deg, lady Margaery!
- Lady Margaery! - Lady Margaery!
- Margaery! - Lenge leve lady Margaery!
- Kong Joffrey! - Kong Joffrey!
Kong Joffrey!
Gudene velsigne kong Joffrey!
- Hvor langt er det til Deepwood Motte? - Ikke langt, herre.
Din søster venter på deg der.
- Sendte hun deg for å redde meg? - Ja.
Jeg tjente mennene som torturerte deg.
Jeg fulgte ordrene deres og ventet.
Hvorfor risikerer du livet for min skyld?
Jeg vokste opp på Saltklippen, herre. Jeg var bare en gutt da de tok deg.
Far tok oss med for å se deg reise.
Jeg husker fars ansikt da han sa:
"Det er Balon Greyjoys eneste gjenlevende sønn."
Og det var ordene jeg hørte igjen og igjen da jeg så hva de gjorde mot deg.
De sa at far visste hva de gjorde mot meg.
Gjorde han det?
Jeg vet ikke, herre. De fortalte meg ikke mye.
Min søsters menn er lojale mot henne. Vi behøver ikke skjule oss for dem.
Ikke alle er din søsters menn. Noen er lojale mot din far.
Hva er det?
Jeg tenkte bare på da far ba Yara ta dette stedet.
- Hva ba han deg gjøre? - Plyndre fiskelandsbyer.
Han stolte ikke på meg. Trodde jeg var en Stark.
Jeg kunne aldri bli en Stark.
Robb Stark minnet meg alltid på det.
- Herset han med deg? - Det trengte han ikke.
Han behøvde bare være.
Være den han var født til å være.
Livet hans passet ham bedre enn klærne hans.
Hvordan kunne en som ham være en bror for meg?
Han er kongen i nord.
Og jeg...
Far ga meg et valg, og jeg valgte.
Jeg kunne aldri bli en Stark.
Jeg var født til å være jernfødt.
Jeg betalte jernprisen for Vinterfall.
Jeg drepte de guttene.
Stark-guttene?
Fant dem ikke.
Bare noen foreldreløse hos en bonde.
Jeg lot Dagmer drepe dem og brenne likene,
så jeg kunne beholde Vinterfall
og gjøre min far stolt.
Kanskje det ikke er for sent.
Det er det.
Min egentlige far mistet hodet i Kongshavn.
Jeg gjorde et valg,
og jeg valgte feil.
Og nå har jeg brent ned alt.
Ikke alt, herre.
Hun er her oppe.
Yara.
Vent.
- Jeg tok ham med hit. Han drepte de andre. - Hva? Nei.
Du kan ikke gjøre det!
Nei! Vær så snill, slutt!
Nei!
Få ham tilbake dit han hører hjemme.
Spis.
Hva gjør du?
Jeg dør.
Du kan ikke dø.
Du må overleve for å hevne deg.
Jeg bryr meg ikke om hevn.
Feiging.
Litt motgang, og du gir opp.
- Motgang? - Du mistet hånden.
Sverdhånden. Jeg var den hånden.
Du har fått en smakebit,
en smakebit på den virkelige verden,
der folk blir fratatt viktige ting,
og du klager og syter og gir opp.
Du høres ut som et jævla kvinnfolk.
Jeg vet hva du gjorde for meg.
Du sa at Tarth er full av safirer.
Det kalles Safirøya på grunn av det blå vannet.
Du visste det.
Hvorfor hjalp du meg?
Du ville snakke med meg?
Ja, om Jaime.
Hva med ham?
Jeg vil vite at vi gjør alt vi kan for å få ham tilbake.
Da Catelyn Stark tok Tyrion til fange,
- hva gjorde jeg? - Du startet en krig.
Hvis jeg startet en krig for den lidderlige dvergen,
hva tror du jeg gjør for min eldste sønn og arving?
Alt du kan.
Alt jeg kan.
Du er her ennå.
Ja.
Hvorfor?
Har det noen gang slått deg
at det kanskje er jeg som fortjener din tillit,
og ikke sønnene dine?
Ikke Jaime eller Tyrion, men meg.
År etter år med prekener om familie og ettermæle...
De samme prekenene med ørsmå variasjoner.
Har det noen gang slått deg at din datter
kanskje var den eneste som lyttet og fulgte dem?
At hun kanskje har bidratt mest til ditt ettermæle,
som du elsker høyere enn dine egne barn?
Ja vel. Bidra.
Tyrellene er et problem.
De hjalp oss med å beseire Stannis Baratheon.
De reddet livet ditt, dine barns liv.
Margaery har satt klørne i Joffrey.
Hun vet hvordan hun manipulerer ham.
Godt. Skulle ønske du gjorde det.
Jeg mistrodde deg ikke fordi du er kvinne.
Jeg mistrodde deg fordi du ikke er så intelligent som du tror.
Du har latt den gutten overkjøre deg og alle andre i denne byen.
Kanskje du burde prøve å hindre ham i å gjøre som han vil.
Det skal jeg.
Liker du den?
Enda en gyllen rose. Så originalt.
Jeg spiser av fat med rosetrykk. Jeg sover i sengetøy brodert med roser.
Jeg har en gyllen rose malt på nattpotten,
som om det hjelper på lukten.
Roser er kjedelige, min kjære.
"Voks sterkere."
De kjedeligste ordene til noe hus.
"Vinteren kommer!" Det er minneverdig.
"Vi sår ikke." Sterkt.
Det er hus å passe seg for.
Vintervarger og kraker, farlige beist.
Men en gyllen rose som vokser seg sterkere, det er virkelig fryktinngytende.
Se, mine kjære.
En edderkopp i hagen.
Løp av gårde. Voks sterkere.
Frue.
Jeg ville personlig ønske deg velkommen til Kongshavn.
Byen lysner opp i ditt nærvær.
Byen lysner opp i mitt nærvær?
Er det din faste replikk, lord Varys? Kommer du for å forføre meg?
Litt for åpenlyst, kanskje.
Nei, vær så snill. Forfør i vei. Det er så lenge siden sist.
Men jeg tror det er forgjeves.
Hva skjer når det ikke-eksisterende møter det avfeldige?
Et spørsmål for filosofene.
Men det er en grunn til at du kom.
- Så? - Kan jeg sette meg?
Nei.
Jeg har hørt at du er så skarp. Jeg lurer på hvorfor du oppsøker meg.
Du viser interesse for Sansa Stark.
Gjør jeg? Fordi jeg snakket med henne én gang her i hagen,
og en av de små spionene dine fortalte deg det?
Hvorfor skulle jeg ikke det? Hun er en interessant pike.
- Er hun? - Nei, ikke spesielt.
- Men hun har hatt en interessant barndom. - Ja, dessverre.
Beklager at jeg har kastet bort tiden din.
Jeg trodde vi delte visse håp for hennes ve og vel.
Du overgir deg lett.
Spaser med meg.
Jeg vet at veggene har ører, men det har visst buskene også.
Jeg velger mine allierte med stor omhu, og mine fiender med enda større.
Hva er Sansa Stark?
Ingen av delene. Et forvillet barn.
- Jeg beundret faren hennes. - Ja.
Ned Stark hadde mange beundrere,
og hvor mange støttet ham da bøddelen kom for å ta hodet hans?
Jeg kunne ikke hjelpe lord Stark. Kanskje jeg kan hjelpe hans datter.
Hvordan?
Du er ikke den eneste som har vist interesse for henne.
Ikke overraskende. Hun er en vakker pike med et berømt navn.
Ja visst. Hun vil være et godt parti for den rette frieren.
Det virker nesten som du nærmer deg poenget.
Lillefinger reiser snart fra hovedstaden.
Jeg har blitt fortalt at når han reiser, vil Sansa Stark reise med ham.
Og hvorfor kommer du til meg med dette?
Lillefinger ble født uten eiendommer, uten rikdom, uten soldater.
Han har skaffet seg de to første. Hvor lenge før han har en hær?
Kanskje du vil le, men jeg kjenner ham bedre enn de fleste,
og det er sannheten.
Lillefinger er en av de farligste mennene i Westeros.
Hvis Robb Stark faller, vil Sansa Stark være nøkkelen til nord.
Og hvis han gifter seg med henne, vil han få nøkkelen i lommen.
Det vil være synd.
Hvorfor skal en mann med så slett rykte få en så vakker brud?
Du må forakte ham. Du arbeider så hardt for å undergrave ham.
Faktisk synes jeg han er ganske fornøyelig.
Men han vil la riket brenne om han kan bli konge over asken.
Du er en skarp mann, lord Varys.
Du er altfor vennlig. Jeg tror jeg har en løsning.
Man behøver ikke være skarp for å se den. Det er da åpenbart?
- Jeg mente ikke å forstyrre. - Det gjorde du ikke.
Vi vil gjerne være litt alene.
Om dere kan vente i borgen.
Eller dere kan si meg navnene deres,
så skal jeg be kongen snakke med dere.
Hva ber du for?
- Det kan jeg ikke si. - Hvorfor ikke?
Jeg skal fortelle deg hva jeg ba for i morges.
Skal vi se, familiens helse og lykke,
en slutt på krigen, en kort vinter.
Kjedelig og tradisjonelt, er jeg redd. Og du?
Beklager, jeg kan ikke.
Min kusine Alanna var den vakreste piken jeg hadde sett.
Da jeg var 12, var jeg bare albuer og knær,
og Alanna så ut som en gudinne sendt for å torturere meg.
- Hun kalte meg "grisetryne". - "Grisetryne"? Det er latterlig.
Det hadde noe med nesen min å gjøre.
Hver gang hun passerte meg i gangen, gryntet hun.
Så jeg ba for at hun skulle få en fæl hudsykdom.
En uke etter fikk hun grøtpest.
- Grøtpest? - Har dere ikke det i nord?
Huden ser ut som kokt havre,
og til slutt løsner ansiktet og du dør en smertefull død.
Men det er fryktelig.
Du...
Jeg trodde deg!
Grøtpest. Jeg er en idiot.
Ikke si det. Nei, det er du ikke.
Hva skjedde med Alanna?
Hun vokste opp og ble en vakker kvinne,
giftet seg med en kjekk lord, og de fikk søte barn
og bor i en borg ved havet.
Det er så frustrerende.
Hun er sikkert sjalu på deg nå.
Du skal gifte deg i hovedstaden,
og hun må late som hun liker at du er dronning.
Jeg vil vi skal være venner, gode venner.
Det vil gjøre meg svært glad.
Du må se Rosenhøy. Du vil like deg der, det vet jeg.
Vi har maskerade ved høstjevndøgn.
Du skulle sett kostymene. Folk jobber med dem i månedsvis.
Jeg tror ikke dronningen vil la meg forlate Kongshavn.
Dronningregenten, mener du. Når jeg gifter meg med Joffrey, blir jeg dronning.
Og hvis du gifter deg med Loras,
vil du høre hjemme i Rosenhøy, ikke sant?
Vi ville bli søstre. Vil du det?
Han het Bannen.
Han var en god mann, en god jeger.
Han kom til oss fra...
Hvor kom han fra?
Hvithavn.
Han kom til oss fra Hvithavn.
Sviktet aldri sin plikt.
Han holdt løftene etter beste evne.
Han red langt, kjempet tappert.
Vi får aldri se hans like igjen.
- Og nå ender hans vakt. - Og nå ender hans vakt.
Og nå ender hans vakt.
Jeg trodde ikke en brukket fot kunne drepe en mann.
Det var ikke foten som drepte ham.
Craster sultet ham i hjel.
- Craster har døtrene sine å fø på. - Tar du hans parti?
Vi kan ikke stjele maten hans.
Vi er brødre av Nattevakten, ikke tyver.
Når vi drar, vil Craster åpne en tønne av vinen vår,
spise et festmåltid av skinke og poteter og le av oss som sulter i snøen.
Han er en skræling.
Jeg ante ikke at Bannen kunne lukte så godt.
Du har én sønn, ikke sant, Mormont?
Jeg har fått min nittiniende.
Har du noen gang møtt en mann med 99 sønner?
Og flere døtre enn jeg kan telle.
- Det gleder meg å høre. - Jaså?
Jeg gleder meg til du og dine er borte.
Så snart de sårede er sterke nok.
De er så sterke som de vil bli.
De døende... Hvorfor skjærer du ikke bare over strupen på dem?
Eller forlater dem, hvis du ikke klarer det, og lar meg ordne det.
Hvem skal du drepe, gamle mann?
Vent utenfor.
Det er kaldt utenfor og ingenting å spise.
Hustruene mine ga dere brød.
Det er sagmugg i det brødet.
Hvis du ikke liker det, kan du gå ut og spise snø.
Jeg vil heller spise det du har gjemt unna.
Jeg ba deg vente utenfor.
Han drikker vinen vår og spiser seg mett mens vi dør.
Jeg har gitt dere kråker nok.
Jeg må fø kvinnene!
Innrømmer du at du har et hemmelig lager? Hvordan klarer du ellers vinteren?
Nok! Ut! Jeg er en gudfryktig mann.
- Du er en gjerrig bastard! - Bastard?
Ut med deg, lille tyv.
Og deg! Og deg!
Sov i kulden med tomme mager.
Jeg hugger hendene av den neste som kaller meg bastard.
Du er en bastard.
En datterknullende skrælingbastard.
Gudene vil forbanne oss for dette.
- Etter alle lover... - Det finnes ingen lover bortenfor Muren.
Vis oss hvor han gjemmer maten, ellers vil du lide samme skjebne.
Slipp henne.
Jeg skal få deg hengt for dette.
- Fort. - Hva er det som skjer?
- Jeg går ikke ut dit. - Jo, vi må dra. Nå!
Følg meg. Jeg vet veien.
Kom igjen.
Løp fort, og sov godt!
En vakker dag skjærer jeg over strupen din.
Kan jeg ta av hetten?
Jeg beklager, men det er best om du ikke ser hvor vi er på vei.
Holdt!
- Hva er det? - Melasserom.
Det er ikke lett å få tak i melasse i krigstid.
Jeg tar litt.
La oss dra hjem.
Hva er dette for et sted?
Et sted der man ikke støter på ulver eller løver.
Dere ser ut som en gjeng svinegjetere.
Noen av oss var svinegjetere.
Og noen av oss var garvere og murere. Det var før.
Dere er fortsatt svinegjetere og garvere og murere.
Tror du et spyd gjør deg til soldat?
Nei.
Å kjempe i krig gjør deg til soldat.
Beric Dondarrion?
- Du har sett bedre tider. - Og jeg får ikke se dem igjen.
Stark-desertører. Baratheon-desertører.
Dere kjemper ikke i krig, dere rømmer fra den.
Jeg trodde du var kong Joffreys vakthund.
Men her er du, hundrevis av mil hjemmefra. Hvem av oss er det som rømmer?
Slipp meg løs, så får vi se.
Hvorfor leder du en bondemobb?
Ned Stark ga meg ordre om å henrette broren din i kong Roberts navn.
Ned Stark er død.
Kong Robert er død.
Broren min lever.
Du kjemper for gjenferd.
Det er det vi er, gjenferd som venter på dere i mørket.
Dere kan ikke se oss, men vi ser dere.
Samme hvilken kappe du bærer, Lannister, Stark, Baratheon,
om du utnytter de svake,
vil Brorskapet uten fane finne deg.
Har du funnet gud? Er det det?
Ja.
Jeg er født på ny i lyset fra den eneste sanne guden.
Det er vi alle.
Det blir alle som ser det vi har sett.
Hvis dere skal drepe meg, få det overstått.
Du vil snart nok dø, hund.
Men det blir ikke drap, bare rettferdighet.
Og en bedre skjebne enn du fortjener. Dere kaller dere løver.
Ved Gjøglervad ble syv år gamle småjenter voldtatt
og diebarn hugget i to foran mødrene.
Jeg var ikke ved Gjøglervad. Dump de døde barna deres et annet sted.
Hus Clegane er bygget på døde barn.
Jeg så dem legge prins Aegon og prinsesse Rhaenys foran Jerntronen.
Tror du jeg er broren min? Er det en forbrytelse å bli født Clegane?
- Drap er en forbrytelse. - Jeg rørte ikke Targaryen-barna.
Jeg så dem ikke, luktet dem ikke, hørte dem ikke gråte.
Hvis du vil skjære over strupen min, få det overstått!
Men ikke kall meg morder og lat som du ikke er det.
Du drepte Mycah.
Slaktergutten. Min venn.
Han var 12. Han var ubevæpnet. Og du red ham ned.
Du kastet ham over hesten som om han var en hjort.
Ja, han blødde.
- Nekter du ikke for at du drepte gutten? - Jeg tjente Joffrey.
- Gutten angrep prinsen. - Løgn!
Jeg slo Joffrey. Mycah løp sin vei.
Da skulle jeg ha drept deg. Ikke opp til meg å protestere mot prinser.
Du er tiltalt for drap.
Men ingen her kjenner sannheten, så vi kan ikke dømme deg.
Bare Lysets herre kan gjøre det nå.
La det avgjøres i tvekamp.
Så hvem blir det?
Skal vi finne ut om ildguden din virkelig elsker deg?
Eller deg? Hva er du verdt med et sverd i hånden?
Eller er jenta den tapreste her?
Ja.
Det er hun kanskje.
Men det er meg du skal kjempe mot.
Mesteren sier de er utestet.
Han sier de bør få smake blod tidlig.
Det er mange små byer på veien dit, klare til plyndring.
Hvis du tar fanger, vil mesterne kjøpe de friske for en god pris.
Og hvem vet?
Om 10 år blir kanskje noen av guttene du sender ham nye usvertede.
Slik tjener alle på det.
Så det var det? De tilhører meg?
Det var det.
Hun holder pisken.
Du holder pisken.
Kjerringa har hæren sin.
Usvertede!
Fremad marsj!
Holdt!
Si til kjerringa at dyret hennes ikke vil lystre.
En drage er ikke en slave.
Snakker du valyrisk?
Jeg er Daenerys Stormfødt av Hus Targaryen,
av Gamle Valyrias blod.
Valyrisk er morsmålet mitt.
Usvertede!
Drep herrene,
drep soldatene, drep alle menn med pisk i hånden,
men ikke rør barna.
Slipp løs alle slaver dere ser!
Jeg er herren deres!
Drep henne!
Dracarys.
Usvertede!
Dere har vært slaver hele livet. I dag er dere fri.
Enhver som ønsker å dra, står fritt til å gjøre det. Ingen vil skade ham.
Jeg gir dere mitt ord.
Vil dere kjempe for meg? Som frie menn?