Hvor mange af de fingre kan vi mon stikke op i hans røv?
Det kommer an på, om han har øvet sig.
Er det noget, du og din søster kan lide?
Har hun løsnet dig for os?
Han falder af.
Han falder af hesten. Hjælp ham dog.
Vand.
Vand, tak.
Vand. Må jeg ikke nok få vand?
Hvis jeg dør, får du ikke...
Så er det nok.
Her.
Jeg har aldrig set en mand drikke hestepis så hurtigt før.
Stop!
Ikke længere.
Gør du det igen, tager jeg den anden hånd.
Kom så med dig.
Lord Tyrion. Kom indenfor.
Jeg håbede, vi kunne have en fortrolig samtale.
Altid fortrolighed.
Om hændelserne ved Sortvandsbugten.
- Er det et dårligt tidspunkt? - Nej, det passer fint.
Mon en af dine spioner har kendskab til min søsters intentioner om...
At slå dig ihjel?
Jeg arvede desværre ikke Lillefingers spioner sammen med stillingen.
Hvilket er grunden til, jeg er her. Jeg skal bruge beviser.
Beviser? Ender det i en retssag?
Jeg har brug for at vide det.
Jeg har ingen beviser, kun rygter.
Før alle disse ækelheder
ville jeg fortælle dig historien om, hvordan jeg blev kastreret.
Vil du stadig høre den?
Det ved jeg ikke. Vil jeg det?
Som dreng rejste jeg med en skuespillertrup igennem De Frie Byer.
En dag i Myr
gav en vis mand min herre et tilbud, der var for fristende at afslå.
Jeg frygtede, manden ville bruge mig, som nogle mænd bruger små drenge.
Men det, han ønskede, var langt værre.
Han gav mig en drik, så jeg var ude af stand til at bevæge mig eller tale,
men jeg var stadig helt klar i hovedet.
Han skar rødder og stilk af med en krum kniv, alt imens han sang.
Han brændte mine dele i et fyrfad.
Flammerne var blå, og jeg hørte en stemme svare ham.
Jeg drømmer stadig om den nat.
Ikke om troldmanden eller hans kniv.
Jeg drømmer om stemmen fra flammerne.
Var det en gud? En dæmon? En tryllekunst?
Jeg ved det ikke.
Men troldmanden kaldte, og en stemme svarede.
Lige siden den dag har jeg hadet al magi og dem, der udøver den.
Derfor var jeg ivrig efter at hjælpe dig i kampen mod Stannis og den røde præstinde.
- En form for symbolsk hævn. - Ja.
Jeg har brug for rigtig hævn imod den person, der forsøgte at få mig dræbt,
hvilket kræver en grad af indflydelse, som...
Du ikke besidder for nuværende.
Men indflydelse er i høj grad et spørgsmål om tålmodighed.
Da jeg havde tjent troldmandens formål, smed han mig ud og overlod mig til døden.
Jeg besluttede at leve for at trodse ham.
Jeg tiggede.
Jeg solgte de dele af kroppen, jeg stadig havde tilbage.
Jeg blev en fremragende tyv
og lærte snart, at indholdet af en mands breve
er langt mere værdifuldt end indholdet i hans pung.
Skridt for skridt, den ene ubehagelighed efter den anden,
kom jeg væk fra Myrs slum til det Lille Råds mødesal.
Indflydelse vokser som ukrudt.
Jeg passede min med stor omhu,
indtil dens gribetråde rakte hele vejen til den anden side af verden,
hvor det lykkedes mig at vikle dem rundt om noget ganske særligt.
Troldmanden.
Goddag, gamle ven.
Det er længe siden.
Jeg er ikke i tvivl om, at den hævn, du søger, vil blive din,
hvis du har modet til det.
Når folk taler om Nattevægterne, nævner de aldrig skovlearbejdet.
Eller al lortet.
De taler om æren, om benådninger og om at beskytte riget,
men det består mest af at skovle.
- Og blive angrebet, dræbt eller værre endnu. - Ja.
Men når man ikke bliver angrebet eller dræbt, så skovler man.
Se. Mere lort.
Jeg var ellers ved at spekulere på, hvad jeg skulle bruge al min tid på.
Vi skal væk herfra.
Det er noget, lord kaptajnen bestemmer.
Lord kaptajnen sagde, vi skulle opsøge De Første Mænds Knytnæve.
- Hvordan synes du, det gik? - Det kunne han ikke vide.
Det gør vi nu. Vi ved, hvad der er derude.
Craster har overlevet her.
Er vores gode ven Craster din nye beskytter?
Vi er de sønner, han aldrig fik.
Mormont redder dig ikke.
Det store drog kan ikke redde dig.
Når vandrerne kommer, serverer Craster os på et fad.
Hvis vi vil leve,
må vi selv sørge for det.
Du vækkede ham.
Undskyld.
Han er smuk.
- Har han et navn? - Nej.
Giver du ham et?
Hvorfor?
- Her. - Gilly.
Du bad mig opbevare det, indtil du kom tilbage.
- Du er tilbage. - Du skal beholde det.
Jeg vil ikke have dit dumme fingerbøl.
Jeg vil redde mit barns liv. Kan du det?
Kan du?
Jeg har ikke tid til dig.
Jeg har kun tid til ham, for han har ikke ret lang tid.
Du skal følge ham.
Hvordan?
Det ved du godt.
Brandon.
- Moder. - Hvor tit har jeg ikke sagt det?
Du må ikke klatre i træer.
Jeg skal finde den. Den kalder på mig.
Du skal love mig, at du ikke klatrer i træer.
Lov mig det!
- Moder! Moder! - Lov mig det, Bran!
Lov mig det!
Er han meget stor?
Tilsyneladende ikke større end normalt.
- Alligevel sagde de, at han var... - Ekstraordinær.
Den mest ekstraordinære mænd, de har kendt. Og de har kendt mange mænd.
Og vi taler om den samme Podrick?
Den stille dreng i lord Tyrions tjeneste? Der virker lidt enfoldig?
- Hvad gjorde han ved dem? - Jeg ved det ikke, min lord.
Pigerne giver normalt mange detaljer.
Hvad sagde de?
At det var svært at beskrive.
Vidundere dukker op de mærkeligste steder.
Og hvad sagde Lillefinger til den mistede indtægt?
Han var for optaget til at bemærke det. Han rejser snart til Eyrie.
Jeg hjælper ham med forberedelserne.
Ja, for at bejle til lady Arryn og den titel, der følger med hende.
Det er faktisk trist.
Skal der ikke mere til, før han mister interessen for stakkels Sansa Stark?
Han har ikke talt med hende siden sidst, så vidt jeg ved.
Han har vist ikke mistet interessen.
Hvad får dig til at sige det?
Hans inventarieliste til skibet.
Du kan læse. Det er sjældent for en kvinde i dit fag.
- Tidligere fag. - Naturligvis.
Overser jeg noget indlysende?
To fjerdyner.
Han har to fjerdyner med til kahytten.
Hvem kan dog have gjort sig fortjent til en fjerdyne udover Lillefinger selv?
Tager han en af sine piger med?
Han er ikke interesseret i dem, min lord.
Hvordan ved du det?
Fordi jeg er en af hans piger.
Der kan man tale om vidundere på de mærkeligste steder.
Rhaenyra Targaryen blev myrdet af sin broder, eller snarere hans drage.
Den åd hende for øjnene af hendes søn.
Resten af hende er begravet i krypten lige dernede.
Ceremonien foregår traditionelt set i det allerhelligste, hvor der er plads til 700.
Der lader til at være god plads til alle de andre.
Der findes ikke over 700, der har nogen form for betydning.
Nej, resten er der for at se beundrende på de 700
og minde dem om, hvor overlegne de er, når de har de bedste pladser.
I urnen derovre er Aerion Targaryens aske.
De kaldte ham Aerion Brightflame.
Han drak løbeild i troen på, det ville gøre ham til en drage.
Han tog fejl.
Der er selvfølgelig også Den skøre konge, som min onkel dræbte.
Vil du se, hvor de sidste fra Targaryen-familien ligger?
Mon ikke lady Margaery finder det en anelse makabert?
Det er helt i orden, Deres Nåde. Jeg vil meget gerne se gravkamrene.
Det er som en tur igennem historien.
- Gravkammeret er lige heroppe. - Det er spændende.
- Blev De gift her, Deres Nåde? - Ja.
- Det må forekomme, som var det i går. - Det virker som en evighed siden.
Er din mand også begravet her?
Nej, han ønskede at blive begravet i Storms End.
Tragisk.
En ret forudsigelig tragedie.
- Jagt og druk hører ikke sammen. - Så sandelig ikke.
Min søn er jæger. Det hjælper ham til at glemme, at han aldrig har været i kamp.
Jeg mindes, han belejrede Storms End i næsten et år.
Alt, hvad han belejrede, var banketten i kommandoteltet.
Jeg bad ham holde sig fra Roberts oprør. Han skulle ikke slås mod rigtige krigere.
Vi mødre gør, hvad vi kan for at holde vore sønner væk fra graven.
Men de synes at længes efter den.
Vi overøser dem med fornuft, men det glider af som regn på en vinge.
Alligevel tilhører verden dem.
En latterlig ordning.
Guderne synes at finde det passende.
Min fader ville ikke have dem her.
Han ville brænde deres lig og smide dem i Sortevandsfloden,
men storseptonen overtalte ham til noget andet.
Det er jeg glad for.
Undskyld, Deres Nåde.
Jeg ved godt, de gjorde skrækkelige ting til slut, men deres forfædre byggede dette.
Nogle gange er barskhed den pris, vi betaler for storhed.
Jeg er helt enig.
Skal vi gå ud og se dem?
Giver De dem Deres kærlighed, giver de Dem den tusindfold tilbage.
Jeg har talt med dem. Jeg ved, hvad de føler for Dem.
De anførte forsvaret af Kings Landing.
De forguder Dem.
Åbn dørene.
Joffrey.
Vent.
- Lady Margaery! - Lady Margaery!
Velsignet være De, lady Margaery!
- Lady Margaery! - Lady Margaery!
- Margaery! - Længe leve lady Margaery!
- Kong Joffrey! - Kong Joffrey!
Kong Joffrey!
Guderne velsigne kong Joffrey!
- Hvor langt er der til Deepwood Motte? - Ikke ret langt, min lord.
Deres søster venter på Dem der.
- Sendte hun dig for at redde mig? - Ja.
Jeg tjente de mænd, der torturerede Dem.
Jeg gjorde, som de befalede, og ventede.
Hvorfor ville du risikere livet for mig?
Jeg voksede op i Saltcliffe. Jeg var kun en dreng, da De rejste.
Min fader tog os med hen til klinten, så vi kunne se, da De sejlede bort.
Jeg mindes udtrykket i min faders ansigt, da han sagde:
"Det er Balon Greyjoys sidste levende søn."
Jeg hørte de ord igen og igen, da jeg så, hvad de gjorde ved Dem.
De mænd sagde, at min fader vidste, hvad de gjorde ved mig.
Gjorde han det?
Det ved jeg ikke. De fortalte mig ikke ret meget.
Min søsters mænd er loyale. Vi behøver ikke at skjule os for dem.
Det er ikke kun Deres søsters mænd. Nogle er loyale over for Deres fader.
Hvad er der?
Jeg tænker på, hvor jaloux jeg var, da min far overlod stedet til Yara.
- Hvad bad han dig gøre? - Angribe fiskerlandsbyer.
Han stolede ikke på mig. Han troede, jeg var en Stark.
Jeg kunne aldrig være en Stark.
Det mindede Robb Stark mig altid om.
- Sagde han det direkte? - Det behøvede han ikke.
Han behøvede bare at være.
Være den, han var født til.
Hans liv passede ham bedre end hans tøj.
Hvordan kan sådan en nogensinde være en broder?
Han er Kongen i Norden.
Og jeg...
Min far gav mig et valg, og jeg traf det.
Jeg kunne aldrig være en Stark.
Men jeg er født til at være jernfødt.
Jeg betalte jernbyrd for Winterfell.
Jeg dræbte de drenge.
Stark-drengene?
De blev aldrig fundet.
Kun nogle stakkels forældreløse, der boede hos en bonde.
Jeg lod Dagmer skære halsen over på dem og brænde deres lig,
så jeg kunne beholde Winterfell
og gøre min fader stolt.
Måske er det ikke for sent.
Jo.
Min rigtige fader mistede hovedet ved Kings Landing.
Jeg traf et valg,
og jeg valgte forkert.
Og nu har jeg ødelagt alt.
Ikke alt, min lord.
Hun er heroppe.
Yara.
Vent.
- Jeg førte ham tilbage. Han dræbte de andre. - Hvad? Nej.
Det kan I ikke!
Nej! Stop!
Nej!
Anbring ham der, hvor han hører hjemme.
Spis.
Hvad laver du?
Jeg er døende.
Du kan ikke dø.
Du skal leve for at få hævn.
Jeg er ligeglad med hævn.
Kryster.
Lidt modgang, og du giver op.
- Modgang? - Du har mistet en hånd.
Min sværdhånd. Jeg var den hånd.
Du har smagt
den virkelige verden,
hvor folk får frataget vigtige ting,
men du klynker, græder og opgiver.
Du lyder sgu som en kvinde.
Jeg ved godt, hvad du gjorde for mig.
Du fortalte dem, at Tarth er fuld af safirer.
Det kaldes Safirøen, fordi vandet er blåt.
Det vidste du godt.
Hvorfor hjalp du mig?
Ville du tale med mig?
Ja, om Jaime.
Hvad med ham?
Jeg ville sikre mig, at vi gør alt, hvad vi kan, for at få ham hjem.
Da Catelyn Stark tog Tyrion til fange,
- hvad gjorde jeg? - Du indledte en krig.
Hvis jeg ville indlede en krig for den liderlige lille stump,
hvad tror du så, jeg gør for min ældste søn og arving?
Alt, hvad du kan.
Alt, hvad jeg kan.
Du er her stadig.
Ja.
Hvorfor?
Er det faldet dig ind,
at jeg måske er den, der fortjener din tillid,
ikke dine sønner?
Ikke Jaime, ikke Tyrion, men mig.
År efter år med foredrag om familie og eftermæle...
Den samme tale, faktisk, blot med bittesmå, kedelige variationer.
Er det faldet dig ind, at din datter
måske er den eneste, der lytter til dem og efterlever dem?
At hun er den, der har mest at bidrage til det eftermæle,
som du elsker højere end dine børn?
Godt. Bidrag.
Tyrell-familien er et problem.
Tyrell hjalp os med at besejre Stannis Baratheon.
Tyrell-familien reddede dit liv, dine børns liv.
Margaery har kløerne i Joffrey.
Hun forstår at manipulere ham.
Godt. Jeg ville ønske, du forstod at manipulere ham.
Jeg nærer ikke mistillid til dig, fordi du er kvinde.
Jeg nærer mistillid til dig, fordi du ikke er så klog, som du selv tror.
Du tillod den dreng at gøre, som han ville over for både dig og alle andre.
Måske burde du prøve at stoppe ham fra at gøre, som han vil.
Det gør jeg også.
Kan du lide det, bedstemor?
Endnu en gylden rose. Meget originalt.
Jeg spiser fra rosentallerkener. Jeg sover i sengetøj broderet med roser.
Der er malet en gylden rose på min natpotte,
som om det skulle få den til at lugte bedre.
Roser er kedelige, min kære.
"Gror stærkt og sundt."
Hvor kedeligt.
"Vinteren kommer." Det husker man.
"Vi sår ikke." Det er stærkt.
Det er huse, man bør holde øje med.
Direulve og andre skrækindjagende uhyrer.
Men en gylden rose, der vokser stærkt, det jager en skræk i livet.
Se, mine kære.
En edderkop i haven.
Af sted med jer. Gro sundt og stærkt.
Min lady.
Jeg ville personligt byde Dem velkommen til Kings Landing.
Byen er alt skønnere ved Deres tilstedeværelse.
Er byen skønnere ved min tilstedeværelse?
Er De ude på at forføre mig, lord Varys?
Lidt for påfaldende måske.
Nej, forfør mig endelig. Det er meget længe siden.
Men det er vist skønne spildte kræfter.
Hvad sker der, når en eunuk gnider sig mod en affældig?
Et spørgsmål til filosofferne.
Men du er jo kommet trippende af en grund.
- Så? - Må jeg sætte mig?
Nej.
Jeg har hørt, du er en intelligent mand. Jeg er spændt på, hvorfor du har opsøgt mig.
De udviser interesse for Sansa Stark.
Gør jeg? Jeg har talt med hende én gang,
men en af dine små spioner har sladret?
Og hvorfor ikke? Hun er en interessant pige.
- Er hun? - Nej, ikke specielt.
- Men hun havde en interessant barndom. - Ja, det er trist.
Tilgiv mig for at have spildt Deres tid.
Jeg troede, vi delte et håb for hendes velbefindende.
De opgiver alt for hurtigt.
Gå sammen med mig.
Væggene har jo ører, men det har buskene tilsyneladende også.
Jeg vælger mine venner med omhu og mine fjender med endnu større omhu.
Hvad er Sansa Stark?
Ingen af delene. Blot et uskyldigt barn.
- Jeg beundrede hendes fader. - Ja.
Ned Stark havde mange beundrere.
Men hvor mange hjalp ham, da bødlen kom efter hans hoved?
Jeg kunne ikke hjælpe lord Stark. Måske kan jeg hjælpe hans datter.
Hvordan?
De er ikke den eneste, der er interesseret i hende.
Det overrasker næppe. Hun er en smuk pige med et berømt navn.
Så sandelig. Hun ville udgøre et godt parti til rette bejler.
Det føles næsten, som om du er ved at komme til sagen.
Lillefinger bliver ikke længe i hovedstaden.
En fortrolig har fortalt mig, at hvor han går, følger Sansa Stark med.
Hvorfor fortæller du mig det?
Lillefinger blev født uden jord, uden rigdom, uden en hær.
Han har de første to ting. Hvor længe går der, før han har hæren?
De griner nok, men jeg kender ham bedre end de fleste,
og det er sandheden.
Lillefinger er en af de farligste mænd i Westeros.
Hvis Robb Stark falder, er Sansa Stark nøglen til Norden.
Gifter han sig med hende, får han nøglen i lommen.
Hvilket ville være en skam.
Hvorfor skulle en mand med så dårligt et ry stjæle sådan en smuk brud?
Du må afsky ham. Du arbejder hårdt for at undergrave ham.
Faktisk morer han mig.
Men han ville gladeligt se landet i brand, om han blot kunne blive askens konge.
Du er en begavet mand, lord Varys.
De er alt for venlig. Jeg mener at have en mulig løsning.
Det behøver man ikke at være begavet for. Det er indlysende, ikke?
- Jeg ville ikke forstyrre. - Det gør du heller ikke.
Vi vil gerne være i fred, tak.
Vær venlig at vente i borgtårnet.
Hvis I er så venlige at give mig jeres navne,
vil jeg bede kongen om at tale med jer.
Hvad bad du for?
- Det kan jeg ikke sige. - Hvorfor ikke?
Nu skal jeg fortælle, hvad jeg bad for i kirken i morges.
Lad mig se. Min families sundhed og lykke,
en ende på krigen, en kort vinter.
Kedeligt og traditionelt, er jeg bange for. Og du?
Undskyld, men jeg kan ikke.
Min kusine Alanna var den smukkeste pige, jeg nogensinde havde set.
Da jeg var 12, var jeg meget ranglet,
og Alanna var en gudinde, der var sendt for at pine mig.
- Hun kaldte mig "Grisefjæs." - Det er jo latterligt.
Det havde at gøre med min næse.
Når hun passerede mig på gangene, gryntede hun.
Jeg bad til, at hun måtte få en skrækkelig hudsygdom.
Ugen efter fik hun grødpest.
- Grødpest? - Har I det ikke i Norden?
Huden ligner havregrød.
Til sidst falder ansigtet af, og man dør under store lidelser.
Men det er jo skrækkeligt.
Du...
Jeg troede på dig!
Grødpest. Jeg er en idiot.
Nej, du er ej.
Hvad skete der med Alanna?
Hun blev en meget smuk kvinde,
der giftede sig med en flot lord. De har de skønneste børn
og bor på et slot ved havet.
Det er meget frustrerende.
Hun er sikkert jaloux på dig nu.
Du bliver gift her i hovedstaden.
Hun er nødt til at overvære det og foregive, at det glæder hende.
Jeg vil gerne, at vi bliver gode venner.
Det ville glæde mig.
Du skal se Highgarden. Jeg ved, du vil elske det.
Vi holder maskeradefest til høst.
Du skulle se kostumerne. Folk arbejder på dem i månedsvis.
Jeg tror ikke, dronningen vil lade mig forlade Kings Landing.
Den regerende dronning. Når jeg gifter mig med Joffrey, bliver jeg dronning.
Hvis du gifter dig med Loras,
så ville du bo i Highgarden, ikke?
Vi ville blive søstre. Kunne du tænke dig det?
Han hed Bannen.
Han var en god mand, en god ranger.
Han kom fra...
Hvor kom han fra?
Fra området ved Hvidhavn.
Han kom til os fra Hvidhavn.
Han gjorde altid sin pligt.
Han holdt sine løfter, så godt han kunne.
Han red langt, kæmpede bravt.
Vi får aldrig hans lige at se igen.
- Og sådan slutter hans vagt. - Og sådan slutter hans vagt.
Og sådan slutter hans vagt.
Jeg troede ikke, en brækket fod kunne slå en mand ihjel.
Det var ikke foden, der slog ham ihjel.
Den satan Craster sultede ham ihjel.
- Craster skal give sine døtre mad. - Er du på hans side?
Vi kan ikke bare dukke op og stjæle al hans mad.
Vi er Nattevægternes brødre, ikke tyve.
Når vi rejser, åbner Craster en tønde af vores vin,
sætter sig ned til et festmåltid og griner af os, der sulter i sneen.
Han er en skide vildfolk.
Jeg vidste ikke, Bannen kunne lugte så godt.
Mormont, du har en søn, ikke?
Jeg har fået min 99.
Har du mødt en mand med 99 sønner?
Og flere døtre, end jeg kan tælle.
- Det glæder mig. - Gør det?
Jeg bliver glad, når du og dine folk er væk.
Lige så snart vores sårede er stærke nok.
De bliver ikke stærkere.
Hvorfor skærer du ikke bare halsen over på de døende, så det er overstået?
Eller efterlade dem, hvis du ikke har modet til det. Så klarer jeg det.
Hvem vil du skære halsen over på?
Vent udenfor.
Der er koldt udenfor, og der er intet at spise.
Mine hustruer gav jer brød.
Der er savsmuld i brødet.
Kan du ikke lide det, kan du gå derud og spise sneen.
Jeg vil hellere spise det, du har skjult.
Jeg bad dig vente udenfor.
Han sidder der, æder og drikker vores vin, mens vi dør.
Jeg har givet jer krager nok.
Jeg skal sørge for mine kvinder!
Indrømmer du, at du har et skjult lager? Hvordan klarer du ellers vinteren?
Så er det nok. Ud! Jeg er en gudsfrygtig mand.
- Du er en nærig bastard! - Bastard?
Ud med dig, din lille tyv.
Og dig! Og dig!
I kan sove ude i kulden med tomme maver.
Jeg skærer hænderne af den næste, der kalder mig bastard.
Du er en bastard.
En datterkneppende bastard af vildfolket.
Guderne vil forbande os for det her.
- Loven siger... - Der gælder ingen love hinsides Muren.
Vis os, hvor han skjuler maden, ellers går det dig lige sådan.
Giv slip på hende.
Jeg skærer hovedet af dig.
- Hurtigt. - Hvad sker der?
- Jeg går ikke derud. - Det er vi nødt til. Nu!
Følg mig. Jeg kender vejen.
Kom så.
Løb stærkt, Flæske, og sov godt!
Snart skærer jeg halsen over på dig.
Må jeg snart tage hætten af?
Jeg beklager, men det er bedst, hvis du ikke ser, hvor vi skal hen.
Holdt!
- Hvad er det? - Rom med sirup.
Det er ikke nemt at finde sirup i krigstid.
Jeg vil gerne have noget.
Nu tager vi hjem.
Hvor er vi?
Et sted, hvor hverken ulve eller løver kommer listende.
I ligner en flok svinehyrder.
Nogle af os var svinehyrder.
Og garvere og stenhuggere. Det var før.
I er stadig svinehyrder, garvere og stenhuggere.
Tror du, at et spyd gør dig til soldat?
Nej.
At kæmpe i krig gør en til soldat.
Beric Dondarrion?
- Du har set bedre dage. - Og jeg ser dem ikke igen.
Stark-desertører. Baratheon-desertører.
I kæmper ikke i en krig, I flygter fra den.
Jeg hørte, du var kong Joffreys vagthund.
Men her er du, langt hjemmefra. Hvem af os er det, der flygter?
Bind rebene op, så finder vi ud af det.
Hvorfor leder du en flok bønder?
Ned Stark beordrede mig at henrette din broder i kong Roberts navn.
Ned Stark er død.
Kong Robert er død.
Min broder lever.
Du kæmper for spøgelser.
Det er, hvad vi er. Spøgelser, der venter på jer i mørket.
I kan ikke se os, men vi kan se jer.
Uanset hvilken kappe, du bærer, Lannister, Stark, Baratheon,
du udnytter de svage,
og Broderskabet uden Bannere vil jage og fange dig.
Har du fundet Gud?
Ja.
Jeg er blevet genfødt i lyset af den eneste, sande Gud.
Det er vi alle.
Det ville ske for enhver, der har set de ting, vi har set.
Vil I myrde mig, så kom dog i gang.
Du dør tids nok, hund.
Men det bliver ikke mord, kun retfærdighed.
Og en blidere skæbne, end du fortjener. I kalder jer for løver.
Ved Mummers Ford blev syvårige piger voldtaget,
og spædbørn blev hugget i to foran øjnene på deres mødre.
Jeg var ikke ved Mummers Ford. Læg skylden andetsteds.
Huset Clegane blev bygget på døde børn.
Jeg så dem lægge prins Aegon og prinsesse Rhaenys foran Jerntronen.
Jeg er ikke min broder. Er navnet Clegane en forbrydelse?
- Mord er en forbrydelse. - Jeg rørte ikke Targaryen-børnene.
Jeg hverken så dem, lugtede dem eller hørte dem vræle.
Vil I skære halsen over på mig, så kom i gang!
Beskyld mig ikke for at være morder og lade, som om du selv er så uskyldig!
Du myrdede Mycah.
Slagterdrengen. Han var min ven.
Han var 12 år gammel. Ubevæbnet. Og du red ham ned.
Du kastede ham hen over hesten, som var han en hjort.
Ja, han blødte meget.
- Benægter du at have dræbt drengen? - Jeg var Joffreys edsvorne skjold.
- Drengen angreb prinsen. - Det er løgn!
Jeg ramte Joffrey. Mycah løb bare væk.
Så burde jeg have dræbt dig. Jeg udfordrer ikke prinser.
Du er anklaget for mord.
Men ingen her kender sandheden, så vi dømmer dig ikke.
Det kan kun Lysets Herre gøre.
Jeg dømmer dig til rettergang ved tvekamp.
Hvem bliver det?
Skal vi finde ud af, om din flammegud virkelig elsker dig, præst?
Eller dig, bueskytte? Hvad er du værd med sværd i hånden?
Eller er pigen den modigste her?
Ja.
Det er hun måske.
Men det er mig, du skal kæmpe imod.
Herren siger, at de er uprøvede.
Det vil være klogt at lade dem bløde tidligt.
Der er mange små byer her og der, der er lige til at udplyndre.
Tager De fanger, kan De sælge de raske for en god pris.
Og hvem ved?
Om ti år vil nogle af de drenge, De sender dem, måske selv blive ubesudlede.
Således har alle fremgang.
Er det en aftale? Tilhører de nu mig?
Det er en aftale.
Hun holder pisken.
De holder pisken.
Mæren har fået sin hær.
Ubesudlede!
Fremad, march!
Holdt!
Sig til mæren, at bæstet ikke vil adlyde.
En drage er ingen slave.
Taler du valyriansk?
Jeg er Daenerys Stormfødt af Huset Targaryen,
fra det gamle Valyria.
Valyriansk er mit modersmål.
Ubesudlede!
Dræb mestrene,
dræb soldaterne, dræb enhver, der holder en pisk,
men gør ingen børn fortræd.
Slå kæderne af alle slaver!
Jeg er jeres mester!
Dræb hende! Dræb hende!
Drageild.
Ubesudlede!
I har været slaver hele livet. I dag er I frie.
Det står enhver af jer frit for at forlade mig.
Jeg giver jer mit ord.
Vil I kæmpe for mig? Som frie mænd?