URZEALA TRONURILOR Sezonul 1, Episodul 4
Traducerea ºi adaptarea: Cookie @ www.titrãri.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrãri.ro
Iar a visat micul lord.
- Avem oaspeþi. - Nu vreau sã vãd pe nimeni!
Serios? Eu dac-aº fi zãvorât toatã ziua,
cu duduia asta bãtrânã pe cap, aº lua-o razna.
Oricum, n-ai de ales. Te aºteaptã Robb.
- Nu vreau sã merg. - Nici eu.
Dar Robb e lord de Winterfell,
ceea ce înseamnã cã eu urmez poruncile lui, iar tu, pe ale mele.
Hodor!
- Hodor? - Ajutã-l pe Bran sã coboare.
Hodor.
Recunosc c-am fost întâmpinat mai cãlduros la ultima vizitã.
Orice soldat din Rondul de Noapte e binevenit la Winterfell.
Orice soldat din Rondul de Noapte, cu excepþia mea. Corect, bãiete?
Eu nu-s bãiatul tãu, Lannister.
Eu sunt lordul de Winterfell în absenþa tatãlui meu.
Atunci, ai face bine sã-nveþi manierele unui lord.
Aºadar, e adevãrat.
Bunã, Bran.
Îþi aminteºti ceva din cele petrecute?
Nu-ºi aminteºte nimic din acea zi.
- Curios... - De ce eºti aici?
Bunul tãu însoþitor e amabil sã-ngenuncheze?
- Începe sã mã doarã gâtul. - Îngenuncheazã, Hodor.
- Îþi place sã cãlãreºti, Bran? - Da.
Adicã îmi plãcea odinioarã.
- Bãiatul e infirm. - ªi ce-i cu asta?
Cu calul ºi ºaua potrivite, pânã ºi-un olog poate cãlãri.
- Eu nu sunt olog. - Atunci, nici eu nu sunt pitic.
Tatãl meu se va bucura sã afle vestea.
Am un dar pentru tine.
Dã-i asta ºelarului tãu. O sã se îngrijeascã el de restul.
Trebuie sã modelezi calul dupã cãlãreþ.
Începe cu unul de un an ºi învaþã-l sã reacþioneze
la miºcarea hãþurilor ºi vocea bãiatului.
Chiar voi putea sã cãlãresc din nou?
Cu siguranþã.
Cãlare, vei fi la fel de înalt ca ceilalþi.
E cumva un ºiretlic? De ce vrei sã-l ajuþi?
Am o slãbiciune pentru ologi, bastarzi ºi alte asemenea.
I-ai oferit fratelui meu un gest de bunãtate.
Te vei bucura de toatã ospitalitatea de la Winterfell.
Scuteºte-mã de falsa ta amabilitate, Lord Stark!
Am zãrit un bordel în vecinãtatea castelului.
O sã gãsesc acolo gãzduire ºi amândoi vom dormi mai liniºtiþi.
N-ai putut rezista tentaþiei femeilor din Nord?
Dacã-þi plac roºcatele, întreabã de Ros.
Ai venit sã mã conduci, Greyjoy? Tare amabil din partea ta.
Stãpânului tãu nu pare sã-i placã pe membrii familiei Lannister.
- Nu-i stãpânul meu. - Nu, sunt convins.
Ce s-a întâmplat aici?
Unde e Lady Stark? De ce nu m-a primit dânsa?
- Nu se simþea prea bine. - Nu-i în Winterfell, nu-i aºa?
- Unde a plecat? - Pe unde umblã Milady...
Milady?!
Loialitatea cãtre cei care te-au luat captiv e înduioºãtoare.
Spune-mi, cum crezi cã s-ar simþi Balon Greyjoy,
dac-ar vedea cã singurul lui fiu în viaþã a devenit lacheu?
Încã-mi amintesc flota tatãlui meu arzând în Lannisport.
Dacã nu mã-nºel, unchii tãi au fost fãptaºii?
Cred c-a fost o priveliºte încântãtoare.
Nimic nu-i mai încântãtor decât sã vezi marinari arzând de vii.
Într-adevãr, oamenii tãi au înscris o mare victorie.
- Pãcat cum s-a întors roata. - Eram depãºiþi numeric cu 10 la 1...
Atunci, a fost o revoltã stupidã!
Bãnuiesc cã tatãl tãu s-a convins de asta
când fraþii tãi au murit în luptã.
Iar acum, iatã-te aici... Scutierul duºmanului tãu.
- Ai grijã, piticanie. - Te-am jignit?
Iartã-mã. Am avut o dimineaþã grea.
În orice caz, tu nu dispera.
Eu sunt o dezamãgire constantã pentru propriul meu tatã
ºi am învãþat sã-mi accept soarta.
Îþi fac cinste cu urmãtoarea tãvãlealã cu Ros.
O sã-ncerc sã n-o sleiesc de puteri.
Picior, umãr, picior!
Piciorul stâng înainte. Perfect.
Iar acum, pivoteazã în timp ce lansezi lovitura.
Lasã-þi toatã greutatea pe piciorul din spate.
Ce Dumnezeu înseamnã asta?!
Ãsta are nevoie de straie mai mari.
Spune-þi numele.
Samwell Tarly din Horn Hill. Adicã am aparþinut de Horn Hill.
- Am venit sã-mi exersez forþa. - Forþa de-a îngurgita!
Nu poate fi mai rãu decât aspectul tãu exterior.
Rast...
Vezi ce-i poate pielea.
Mã predau!
- Te rog, dã-mi pace! - Ridicã-te-n picioare.
Ridicã-þi sabia.
Loveºte-l pânã-ºi gãseºte curajul.
Cred c-au rãmas fãrã braconieri ºi prãdãtori în Sud.
- Acum, ne trimit porci care guiþã. - Jon!
Din nou! Mai tare!
- Mã predau! - Ajunge!
S-a predat.
Pare-mi-se cã bastardul s-a îndrãgostit.
Bine, atunci, Lord Snow.
Dacã vrei sã-þi aperi consoarta, hai sã facem un exerciþiu.
Voi doi. Cred cã trei dintre voi sunt de ajuns
ca s-o faceþi pe Madam Scrofiþa sã guiþe.
Trebuie doar sã treceþi de bastard.
- Sigur vrei sã faci asta? - Nu.
Gata, cedez! Mã predau.
Am terminat pe ziua de azi. Curãþaþi-vã armele.
Numai de asta sunteþi bun.
- Ce bine ai luptat! - Lasã-mã naibii.
- Te-a rãnit? - Am pãþit-o ºi mai rãu.
Poþi sã-mi spui Sam... Dacã vrei.
- Mama mea îmi spune Sam... - N-o sã devinã mai uºor.
Va trebui sã te aperi ºi singur.
De ce nu te-ai ridicat sã lupþi?
Am vrut...
- Doar cã n-am putut. - De ce nu?
Sunt un laº.
- Tatãl meu mereu îmi spune asta. - Laºii nu au ce cãuta la Zid.
Ai dreptate. Îmi pare rãu.
Voiam doar... sã-þi mulþumesc.
Un laº afurisit.
Lumea ne-a vãzut vorbind cu el!
Acum, va crede cã ºi noi suntem laºi!
Tu eºti prea prost ca sã fii ºi laº.
- Tu eºti prea prost ca sã... - Repede, pânã nu se terminã vara.
Treci încoa'!
Vaes Dothrak, oraºul lorzilor cailor.
O grãmadã de nãmol.
Noroi, rahat ºi rãmurele...
- Cea mai mãreaþã creaþie a sãlbaticilor. - Oamenii ãºtia sunt oamenii mei acum.
N-ar trebui sã-i numeºti "sãlbatici".
Le spun cum poftesc, fiindcã sunt slujitorii mei.
Asta e armata mea.
Khal Drogo a pornit pe drumul greºit cu armata mea.
Dacã fratelui meu i s-ar acorda o armatã de Dothraki,
aþi putea cuceri cele ªapte Regate?
Dothraki n-au traversat niciodatã Marea Îngustã.
Se tem de orice apã pe care caii lor n-o pot bea.
Dar dacã ar traversa marea?
Regele Robert e îndeajuns de nesãbuit cât sã-i confrunte în luptã deschisã,
dar sfetnicii lui sunt diferiþi.
- Iar tu-i cunoºti pe sfetnici? - Am luptat cu ei acum multã vreme.
Acum, Ned Stark îmi vâneazã capul. M-a alungat din þinutul meu.
- Ai vândut sclavi. - Da.
De ce?
Nu aveam bani, iar soþia-mi era cheltuitoare.
Iar ea unde e acum?
Într-un alt loc, cu un alt bãrbat.
- Înãlþimea voastrã? - Da, draga mea.
Vi se spune "Ultimul Dragon"...
Aºa este.
Îþi curge sânge de dragon prin vene?
Tot ce-i posibil.
Ce s-a întâmplat cu dragonii?
Mi s-a spus cã cei viteji i-au rãpus pe toþi.
Cei viteji nu ucideau dragoni.
Cei cutezãtori îi cãlãreau.
I-au cãlãrit din Valyria, pentru a întemeia
cea mai mare civilizaþie care s-a nãscut vreodatã.
Suflarea celui mai mare dragon a modelat Tronul de Fier,
pe care uzurpatorul mi-l þine cald.
Sãbiile celor învinºi, o mie la numãr...
...s-au topit laolaltã, precum numeroase lumânãri.
Mereu mi-am dorit sã vãd un dragon.
Nu-i nimic pe lume ce mi-aº dori sã vãd mai cu înflãcãrare.
Serios? De ce tocmai dragoni?
Ei pot sã zboare...
Oriunde ar fi, dacã bat de câteva ori din aripi,
ajung de îndatã într-un alt loc.
Undeva, departe...
Iar ei pot sã ucidã.
Oricine sau orice încearcã sã-i rãneascã
e prefãcut în cenuºã...
E topit, asemenea lumânãrilor.
Da, aº fi foarte fericitã dac-aº vedea un dragon.
Dupã 15 ani îngropaþi într-un bordel,
cred cã eºti fericitã ºi când vezi cerul.
N-am fost ferecatã aici. Am vãzut ºi eu lucruri.
- Ce-ai vãzut? - Am vãzut...
...un bãrbat din Asshai, cu un pumnal din obsidian.
Am vãzut un bãrbat care-ºi putea schimba faþa
cum îºi schimbã alþii veºmintele.
ªi am mai vãzut un pirat care-ºi purta greutatea-n aur,
iar corabia sa avea pânze din mãtase coloratã.
Aºadar...
Tu ai vãzut vreunul?
- O corabie a piraþilor? - Un dragon.
Nu...
Nu, ultimul a murit cu ani înainte sã mã nasc eu.
Dar sã-þi spun ce-am vãzut eu: craniile lor...
Obiºnuiau sã decoreze cu ele Camera Tronului din Fortãreaþa Roºie.
Când eram mic, de trei sau patru ani, tatãl meu mã plimba printre rânduri,
iar eu le recitam numele.
Când le nimeream pe toate, îmi oferea o acadea.
Cei mai apropiaþi de uºã erau ultimii ieºiþi din gãoace.
Erau mici ºi deformaþi.
Craniile lor nu erau mai mari decât cele de câine.
Dar, pe mãsurã ce te apropiai de Tronul de Fier...
...deveneau din ce în ce mai mari.
Numele lor erau Ghiscar ºi Valryon...
...Vermithrax, Essovius, Archonei...
...Meraxes, Vhagar...
...ºi Balerion, cel mai feroce...
...ale cãrui flãcãri au zãmislit cele ªapte Regate...
...într-unul singur.
Ce s-a întâmplat cu craniile?
Nu ºtiu.
Bãnuiesc cã uzurpatorul le-a prefãcut în pulbere.
Le-a împrãºtiat pulberea în bãtaia vântului...
Ce trist...
Adevãr grãieºti!
Pentru ce te-am cumpãrat?!
- Ca sã mã-ntristezi?! - Nu, Înãlþimea voastrã.
Ca sã... o învãþ pe sora dvs.
S-o înveþi pe sora mea cum sã fie o amantã mai bunã?
Crezi cã te-am adus ca sã-l faci fericit pe Khal Drogo?
Mare idioatã mai eºti!
Hai, terminã-þi treaba.
Într-o bunã zi, soþul tãu va ºade acolo,
iar tu-i vei sta alãturi.
ªi, într-o bunã zi, nu peste mult timp, îþi vei prezenta pruncul Curþii.
Toþi lorzii de Westeros
se vor aduna aici, ca sã-þi admire micul prinþ.
ªi dacã nasc o fatã?
Cu voia zeilor, vei avea fete ºi bãieþi din belºug.
Dar dacã nasc numai fete?
Eu nu mi-aº face griji.
Mama lui Jeyne Poole a nãscut cinci copii ºi erau numai fete.
Da, dar e puþin probabil.
Dar dacã e sã se-ntâmple?
Dacã naºti numai fete,
tronul îl va moºteni fratele mai mic al prinþului Joffrey.
ªi toatã lumea m-ar urî.
Nimeni nu te-ar putea urî vreodatã.
- Joffrey mã urãºte. - Prostii!
De ce-ai spune una ca asta?
Din cauza lupilor? Sansa, þi-am spus de-o mie de ori.
- Un lup strãvechi nu e... - Te rog sã taci odatã.
Îþi mai aduci aminte lecþiile?
Cine a construit Tronul de Fier?
Aegon Cuceritorul.
ªi cine a construit Fortãreaþa Roºie?
Maegor cel Crud.
ªi cât timp le-a luat sã contruiascã...
Bunicul ºi unchiul meu au fost uciºi aici, nu-i aºa?
Au fost uciºi din ordinul Regelui Aerys, da.
- Regele Nebun. - Cunoscut ca Regele cel Nebun.
De ce au fost uciºi?
Ar trebui sã vorbeºti cu tatãl tãu despre asta.
Nu mai vreau sã vorbesc niciodatã cu tatãl meu.
Sansa, o sã gãseºti puterea sã-l ierþi pe tatãl tãu.
Ba nu-i adevãrat.
Turnirul Mâinii ne creeazã atâtea probleme, domnii mei.
E turnirul Regelui.
Vã asigur cã Mâna nu vrea sã aibã nimic de-a face.
Puteþi sã-i spuneþi cum vreþi, Lord Stark,
dar oraºul e înþesat de oameni, iar alþii sosesc zilnic.
Asearã a avut loc o revoltã la tavernã, un incendiu la bordel,
trei înjunghieri ºi o cursã de cai ameþiþi de bãuturã pe Starda Surorilor.
- Îngrozitor. - Dacã nu poþi menþine pacea,
poate cã oraºul ar trebui condus de un om capabil.
- Mai am nevoie de soldaþi. - O sã primeºti 50.
- Lordul Baelish o sã-i plãteascã. - Serios?
Dacã ai fãcut rost de bani pentru a premia un campion,
sigur vei gãsi bani ºi pentru a menþine pacea.
O sã-þi mai ofer ºi 20 de soldaþi din gãrzile mele de corp
pânã când ceata de vizitatori va pãrãsi oraºul.
Mulþumesc, lordul meu. Vor fi întrebuinþaþi cu folos.
Cu cât se terminã mai repede, cu atât mai bine.
Þinutul abundã în astfel de evenimente, milord.
Le oferã celor mãreþi o ºansã la biruinþã,
iar celor josnici, o pãsuire a nenorocirii.
Fiecare han din oraº e plin,
iar femeile uºoare umblã cu picioarele descoperite.
Sunt sigur cã turnirul umple buzunarul multora.
Acum... Dacã asta e tot, domnii mei...
Ce zãpuºealã!
În zile ca astea, vã invidiez pe voi, cei din Nord,
pentru verile cu zãpadã.
Ne vedem mâine, milord.
Speram sã putem discuta despre Jon Arryn.
Lordul Arryn?
Moartea sa ne-a pricinuit o mare tristeþe tuturor.
M-am ocupat personal de îngrijirea sa, dar nu l-am putut salva.
Boala l-a rãpus iute.
L-am vãzut în camera mea în noaptea dinaintea morþii sale.
Lordul Jon mã cãuta adesea ca sã-l sfãtuiesc.
De ce?
Sunt Mare Maester de mulþi ani.
Regi ºi Mâini mi-au cerut sfatul încã de când...
Ce dorea Jon în noaptea dinaintea morþii sale?
A venit sã mã-ntrebe de o carte.
O carte? Ce carte?
Mã tem cã nu te-ar interesa, milord.
Cãuta un volum masiv.
Nu, mi-ar plãcea sã-l citesc.
Descendenþa ºi istoria marilor Case din cele ªapte Regate,
cu descrierea multor lorzi mãreþi ºi doamne de viþã nobilã,
precum ºi a copiilor lor.
"Harkon Umber, primul cu acest nume,
nãscut din lordul Hother Umber ºi doamna Amaryllis Umber,
în cel de-al 183-lea an dupã debarcarea lui Aegon în þinut.
Avea ochii albaºtri, pãrul brunet ºi o înfãþiºare chipeºã.
A murit în cel de-al 14-lea an,
în urma unei rãni cãpãtate la vânãtoare de urºi."
Dupã cum spuneam, milord, e o lecturã masivã.
Jon Arryn þi-a spus pentru ce-i trebuia?
Nu, milord, iar eu n-am îndrãznit sã-l întreb.
- Moartea lui Jon... - O mare tragedie.
Þi-a spus ceva în ultimele ore de viaþã?
Nimic important, milord.
Repeta necontenit o propoziþie.
"Sãmânþa e puternicã", cred cã asta spunea.
"Sãmânþa e puternicã"?
Ce vrea sã-nsemne asta?
Gândurile din ceasul morþii sunt haotice, Lord Stark.
Pentru câtã importanþã li se conferã,
ultimele cuvinte sunt, de obicei, la fel de importante ca primele.
Iar tu eºti sigur c-a murit din cauze naturale?
- Ce altã cauzã ar fi putut fi? - Otrava.
Un gând tulburãtor... Nu cred cã e posibil.
Mâna era iubitã de toþi. Ce bãrbat ar îndrãzni...
Eu am auzit cã otrava e arma femeii.
Da, a femeilor, a laºilor ºi a eunucilor.
- ªtiaþi cã Lordul Varys e eunuc? - Toatã lumea ºtie asta.
Da, desigur...
N-am idee cum s-a nimerit un asemenea om în Consiliul Regal.
V-am rãpit destul timp.
Nu-i nimic, milord. E o mare onoare.
Mulþumesc. Gãsesc ºi singur ieºirea.
Syrio spune cã un dansator al apei
poate sta ore-n ºir sprijinit într-un deget.
Te-ai rãni destul de tare dac-ai cãdea pe scãrile astea.
Syrio spune cã orice durere e o lecþie
ºi fiecare lecþie te face mai puternic.
- Mâine urmãresc pisici. - Pisici?
Syrio spune...
Spune cã orice spadasin ar trebui sã analizeze pisicile.
Sunt tãcute ca umbrele ºi uºoare ca fulgii.
Trebuie sã fii iute ca sã le prinzi.
Aici are dreptate.
Acum, cã Bran s-a trezit, va veni sã locuiascã cu noi?
Mai întâi, trebuie sã se întremeze.
Vrea sã devinã cavaler în Garda Regelui.
- Acum nu poate, nu-i aºa? - Nu...
Dar, într-o bunã zi, ar putea deveni Lord al unei Case
sau ar putea face parte din Consiliul Regelui.
Sau ar putea construi castele, ca Brandon Întemeietorul.
Pot deveni ºi eu Lord al unei Case?
Tu te vei mãrita cu un mare lord ºi vei fi stãpâna castelului sãu.
Iar fiii tãi vor deveni cavaleri, prinþi ºi lorzi.
Nu.
Viaþa asta nu e pentru mine.
Bunã.
Ser Alliser mi-a spus cã eu sunt noul tãu partener de veghe.
Te avertizez cã eu nu vãd prea bine.
Vino ºi stai lângã foc.
- E mai cald aici. - Nu, e-n regulã. Sunt bine.
Ba nu, degeri de frig.
Nu-mi plac locurile la înãlþime.
Tu nu ºtii sã te lupþi, nu poþi sã vezi...
Þi-e fricã de înãlþime ºi, probabil, de orice altceva.
Ce cauþi tu aici, Sam?
În dimineaþa celei de-a 18-a onomastici, tatãl meu a venit la mine.
"Eºti aproape bãrbat", mi-a spus el.
"Dar nu eºti demn de pãmântul ºi de titlul meu.
Mâine, sã pleci la Castelul Negru.
Renunþi la gândul moºtenirii ºi porneºti spre Nord.
Dacã nu-mi dai ascultare", mi-a spus el,
"vom organiza o vânãtoare.
Undeva, în adâncul pãdurii, calul þi se va împiedica,
iar tu vei fi aruncat din ºa ºi vei muri.
Sau, cel puþin, aºa-i voi spune eu mamei tale.
Nimic nu m-ar bucura mai tare."
Ser Alliser o sã mã provoace iar mâine la luptã, nu-i aºa?
Aºa este.
N-o sã-mi îmbunãtãþesc aptitudinile, sã ºtii.
Mai stângaci de-atât n-ai cum sã devii.
Am auzit cã citeºti o carte plictisitoare.
- Pycelle vorbeºte prea mult. - Nu-i tace gura o clipã.
Îl cunoºti pe Ser Hugh din Vale?
Nu mã surprinde. Pânã de curând, era un simplu scutier.
Era scutierul lui Jon Arryn.
A fost ridicat la rangul de cavaler aproape imediat
dupã moartea prematurã a stãpânului sãu.
Pentru ce i s-a acordat acest titlu?
- De ce-mi spui asta? - I-am promis lui Cat cã te ajut.
Unde e Ser Hugh?
- O sã discut cu el. - E o idee îngrozitoare.
Îl vezi pe bãiatul de acolo?
E unul dintre "ciripitoarele" lui Varys.
Nemernicul s-a interesat temeinic de sosirile ºi plecãrile tale.
Iar acum, uitã-te acolo. Acela e omul Reginei.
ªi o vezi pe Septa aceea care se preface cã citeºte?
E spioana lui Varys sau a Reginei?
Nu, e una de-a mea.
Ai încredere desãvârºitã în vreun slujitor de-al tãu?
- Da. - Rãspunsul înþelept era negativ.
Transmite-i un mesaj discret exemplului tãu de perfecþiune.
Trimite-l sã-l cerceteze pe Ser Hugh.
Dupã aceea, vei vrea sã viziteze ºi un anume armurier din oraº.
Locuieºte într-o casã mare, în capãtul Strãzii de Oþel.
- De ce? - Am observatorii mei, dupã cum am spus.
E posibil sã-l fi vãzut pe Lordul Arryn
vizitându-l pe acest armurier în sãptãmânile dinaintea morþii.
Lord Baelish, poate cã am greºit sã nu mã-ncred în tine.
Neîncrederea ta a fost cel mai înþelept lucru
pe care l-ai fãcut dupã ce-ai descãlecat.
Unu, doi, trei, 24, cinci,
ºase, 27...
- 28, 29... - Ser Hugh?
...30, 31, 32.
- Ser Hugh! - Dupã cum vezi, sunt ocupat.
Vin din partea Lordului Eddard Stark, Mâna Regelui.
Eu sunt Cãpitanul gãrzii sale.
Îmi pare rãu, nu þi-am reþinut numele, Ser...
Niciun "Ser". Eu nu sunt cavaler.
Înþeleg. Întâmplarea face ca eu sã fiu cavaler.
A spus c-ar fi încântat sã discute cu Mâna el însuºi.
- El e cavaler, înþelegeþi? - Cavaler...
Cavalerii pãºesc þanþoºi precum cocoºii prin þinut.
Chiar ºi cei care n-au fost niciodatã strãpunºi de sãgeatã.
N-ar trebui sã fiþi aici, milord.
- Nu ºtim cine ne poate pândi. - Lasã-i sã se uite.
Fosta Mânã m-a cãutat de mai multe ori, milord.
Regret sã spun cã nu m-a onorat cu protecþia sa.
- Ce dorea Lordul Arryn? - Mereu venea sã-l vadã pe bãiat.
- Aº dori sã-l vãd ºi eu. - Cum poftiþi, milord.
Gendry!
El e bãiatul.
E puternic pentru vârsta lui. Trudeºte din greu.
Aratã-i Mâinii ce coif ai fãcut, bãiete.
- E o piesã desãvârºitã. - Nu e de vânzare.
Bãiete, dânsul e Mâna Regelui!
- Dacã lordul doreºte coiful... - L-am fãcut pentru mine.
- Iertaþi-l, milord. - N-am ce sã-i iert.
Când te-a vizitat Lordul Arryn, despre ce aþi vorbit?
Mi-a pus câteva întrebãri, milord.
Ce fel de întrebãri?
Mai întâi, despre munca mea.
Dacã eram tratat bine, dacã-mi plãcea aici.
Apoi, a început sã mã întrebe despre mama mea.
- Despre mama ta? - Cine era, cum arãta...
Iar tu ce i-ai spus?
A murit când eram mic.
Avea pãr bãlai. Îmi cânta uneori...
Uitã-te la mine!
Întoarce-te la muncã, bãiete.
Dacã va veni ziua când bãiatul
va dori mai degrabã sã mânuiascã sãbii decât sã le confecþioneze,
sã-l trimiþi la mine.
Aþi gãsit ceva?
Fiul nelegitim al Regelui Robert.
Îi place!
E pentru Rege, de la Lord Stark.
Sã las rãvaºul la...
Ascultã. Îi auzi?
Câte femei crezi cã sunt înãuntru, cu el?
- Ghiceºte. - Trei? Patru?
Îi place sã se destrãbãleze când sunt eu de gardã.
Mã face sã-l ascult în timp ce-mi înºalã sora.
Iertaþi-mã, milord...
De ce sã te iert? Mi-ai greºit cu ceva?
Ne-am mai cunoscut.
Serios? Ciudat, dar nu-mi amintesc.
La asediul cetãþii Pyke. Am luptat cot la cot într-o dupã-amiazã.
- De acolo ai cicatricea? - Exact.
Unul dintre bãieþii lui Greyjoy aproape cã mi-a scos ochiul.
- Fii de cãþele blestemaþi. - Le place vãrsarea de sânge.
A încetat sã le mai placã la finalul luptei.
A fost o luptã pe cinste.
Îþi mai aminteºti cum Thoros din Myr a atacat prin breºã?
Cu sabia-n flãcãri?
O sã-mi amintesc pânã-n ziua în care voi muri.
L-am vãzut pe bãiatul cel mic al lui Greyjoy la Winterfell.
Parc-aº fi vãzut un rechin cocoþat pe vârful muntelui.
- Theon? E un bãiat bun. - Eu mã îndoiesc.
Pun pariu cã tu miroºi a gem de mure!
Lasã-mã sã te miros! Treci la mine!
Pot sã þi-l încredinþez þie? Mesajul de la Lord Stark.
Eu nu-l slujesc pe Lordul Stark.
- Tu pe unde-ai umblat? - Am stat de veghe cu Sam.
Cotletul de porc al prinþului!
- El unde e? - Nu-i era foame.
Imposibil!
Ajunge!
Sam nu e cu nimic diferit de noi.
Nu-ºi gãsea locul în lume, aºa cã a venit aici.
N-o sã-l mai rãnim în curtea de antrenamente.
Niciodatã, orice-ar spune Thorne.
E fratele nostru acum, iar noi îl vom proteja.
Chiar eºti îndrãgostit lulea, Lord Snow!
Voi, fetelor, faceþi cum doriþi.
Dar dacã Thorne mã îndârjeºte împotriva lui Madam Scrofiþa,
o sã-mi tai o felie de ºuncã.
Nu se atinge nimeni de Sam.
Ce mai aºtepþi?
Atacã-l!
Tu, treci aici!
Loveºte-mã...
Hai, loveºte-mã!
Mã predau!
Renunþ, mã predau!
Cedez!
Þi se pare amuzant, nu
Când veþi fi dincolo de Zid, cu soarele apunând în zare,
vreþi sã aveþi un bãrbat în spate?
Sau un þânc smiorcãit?
Ai trimis-o pe târfa asta sã mã comande pe mine?
Trebuia sã-þi trimit capul ei înapoi!
Iartã-mã, Khaleesi. Am fãcut ce m-ai rugat.
Taci. E totul în regulã.
- Irri, ia-o ºi lãsaþi-ne singuri. - Da, Khaleesi.
- De ce-ai lovit-o?! - De câte ori sã-þi repet?
Tu nu mã comanzi pe mine.
Dar nu-þi dãdeam porunci. Voiam doar sã te invit la cinã.
- Ce-i asta? - Un dar.
- L-am cerut pentru tine. - Zdrenþe Dothraki?
- Mai nou, mã îmbraci? - Te rog...
Miroase-a bãlegar! Toate sunt îmbâcsite!
Înceteazã!
Ai vrea sã mã transformi într-unul din ei, nu-i aºa?
Apoi, o sã vrei sã-mi împleteºti pãrul.
Tu n-ai dreptul la împletituri. N-ai înscris nicio victorie încã.
Nu-mi vorbi tu mie cu dispreþ!
Eºti târfa unui sãlbatic! Iar acum, ai trezit dragonul.
Eu sunt o Khaleesi a unui Dothraki!
Sunt soþia marelui Khal ºi îi port fiul în pântec!
Data viitoare când mai ridici mâna la mine,
va fi ultima oarã când vei avea mâini.
ªtiu sigur cã unii dintre ofiþeri se duc la bordelul din oraº.
Eu n-am nicio îndoialã.
Nu crezi cã-i cam nedrept?
Ne fac sã ne depunem jurãmântul, în timp ce ei se furiºeazã
ca sã se destrãbãleze cu bulendre?
- Bulendre? - Stupid, nu-i aºa?
Ce, noi nu putem apãra Zidul dacã nu practicãm celibatul?
E absurd!
N-aº fi crezut c-o sã te deranjeze aºa tare.
- De ce nu? Fiindcã sunt gras? - Nu.
Îmi plac fetele la fel de tare cum îºi plac þie.
Poate cã ele nu mã plac aºa tare.
N-am fost niciodatã cu o femeie.
Tu probabil ai avut sute.
Nu.
Sincer sã fiu, suntem în aceeaºi situaþie.
Da... Mi-e greu sã te cred.
Am fost pe aproape o datã.
Eram singur într-o camerã cu o fatã goalã, dar...
- N-ai ºtiut unde s-o bagi? - ªtiu unde s-o bag.
Era... bãtrânã ºi urâtã?
Era o tânãrã superbã.
O târfã pe nume Ros.
Ce culoare avea pãrul ei?
- Roºcat. - Îmi place pãrul roºcat...
ªi, ºtii tu...
- N-ai vrea sã ºtii. - Aºa de frumoºi erau?!
- Puþin spus. - Vai, nu!
De ce n-ai fãcut dragoste cu Ros, cea cu perechea superbã de...
- Cum mã cheamã pe mine? - Jon Snow?
ªi de ce numele meu de familie este Snow?
Fiindcã... Eºti un bastard din Nord.
Nu mi-am cunoscut mama.
Tatãl meu nu vrea sã-mi spunã nici numele ei.
Nu ºtiu dacã trãieºte sau e moartã.
Nu ºtiu dacã e o femeie de viþã nobilã,
soþia unui pescar...
...sau o femeie uºoarã.
Aºa cã ºedeam acolo, în bordel, pe când Ros se lepãda de veºminte.
Dar n-am putut s-o fac.
Mã gândeam numai cum ar fi s-o las gravidã,
iar ea sã nascã un copil, un alt bastard pe nume Snow.
Nu-i o viaþã prea plãcutã pentru un copil.
Aºadar... N-ai ºtiut unde sã þi-o înfigi?
Vã distraþi?
Pãreþi înfriguraþi, bãieþi.
E destul de rãcoare.
O fi ger afarã, dar focul arde. E încã varã.
Vã mai amintiþi ultima iarnã?
Cât timp sã fi trecut de-atunci? În jur de zece ani?
Eu îmi amintesc.
A fost neplãcut la Winterfell?
Erau zile în care nu te puteai încãlzi,
oricâte focuri ar fi aprins slujitorii voºtri?
- Eu îmi aprind singur focul. - E lucru demn de admiraþie!
Mi-am petrecut ºase luni dincolo de Zid iarna trecutã.
Trebuia sã fie o misiune de douã sãptãmâni.
Se zvonea cã Mance Rayder plãnuia sã atace Garda de Est.
Aºa cã am pornit la drum ca sã-i cãutãm soldaþii,
sã-i prindem ºi sã le stoarcem informaþii.
Veneticii care au luptat pentru Mance Rayder sunt bãrbaþi vajnici.
Mai vajnici decât veþi fi voi vreodatã.
Îºi cunosc þara mai bine ca noi. ªtiau cã se apropie o furtunã.
S-au ascuns în peºteri ºi au aºteptat sã treacã.
Pe noi, furtuna ne-a surprins în câmp deschis.
Vântul era aºa puternic,
încât smulgea din rãdãcini copaci înalþi de 30 de metri.
De-þi scoteai mãnuºile, sã-þi scoþi mãdularul ca sã te uºurezi,
îþi degera degetul într-o clipitã.
Rãtãceam, pierduþi în întuneric.
Voi nu ºtiþi ce-i ãla ger. Niciunul dintre voi n-are habar.
Mai întâi, ne-au murit caii.
Nu aveam cum sã-i hrãnim ºi sã le þinem de cald.
A fost uºor sã ne mâncãm caii.
Dar mai târziu, când au cãzut ºi oamenii...
...nu ne-a fost uºor deloc.
Nu ne-ar fi stricat vreo doi ca voi la drum, nu-i aºa?
Bãieþi moi ºi grãsuni, ca tine.
Am fi rezistat vreo douã sãptãmâni hrãnindu-ne cu carnea ta
ºi tot ne-ar fi rãmas oase pentru supã.
În curând, vom aveam noi recruþi.
Lotul vostru va trece sub grija comandantului,
pentru alocarea sarcinilor.
Vã veþi intitula soldaþi ai Rondului de Noapte,
dar aþi fi naivi sã credeþi.
Încã sunteþi niºte bãieþandri.
Când va sosi iarna, veþi muri...
...ca muºtele.
L-am lovit.
L-am lovit pe dragon.
Fratele tãu Rhaegar a fost cel din urmã dragon.
Viserys abia se poate considera umbra unui ºarpe.
Dar tot e regele de drept.
Spune-mi adevãrul acum.
Vrei sã-þi vezi fratele ºezând pe Tronul de Fier?
Nu. Dar oamenii de rând îºi aºteaptã regele.
Illyrio spunea cã se cos stindarde cu dragoni,
iar lumea se roagã pentru întoarcerea sa.
Oamenii de rând se roagã pentru ploaie, sãnãtate ºi o varã veºnicã.
Lor nu le pasã de jocurile marilor lorzi.
Tu pentru ce te rogi, Ser Jorah?
Pentru cãminul meu.
ªi eu mã rog pentru cãminul meu.
Fratele meu nu va recupera niciodatã Cele ªapte Regate.
N-ar putea conduce o armatã nici dacã soþul meu i-ar oferi una.
El n-o sã ne ducã niciodatã acasã.
Ceartã între îndrãgostiþi?
Îmi pare rãu, dar vã...
Sansa, dânsul e Lordul Baelish. E cunoscut drept...
Sunt un vechi prieten al familiei. O cunosc de mult pe mama ta.
- De ce vi se spune Degeþel? - Arya!
- Nu fi impertinentã! - E-n regulã.
Când eram copil, eram tare firav,
plus cã mã trag dintr-un þinut numit Fingers (Degete),
aºa cã, vezi tu, e o poreclã extrem de isteaþã.
ªed aici de zile-ntregi!
Daþi drumul la turnir pânã nu fac pe mine!
În numele zeilor, cine-i acela?
Ser Gregor Clegane. I se spune "Muntele".
Fratele mai mare al Ogarului.
- Iar rivalul lui? - Ser Hugh din Vale.
A fost scutierul lui Jon Arryn. Ia te uitã ce departe a ajuns...
Ajunge cu fastul ãsta afurisit. Începeþi duelul!
Nu e ceea ce te aºteptai?
Þi-a spus cineva povestea Muntelui ºi a Ogarului?
O poveste încântãtoare despre iubirea frãþeascã.
Ogarul era un copilaº, avea în jur de ºase ani.
Gregor, cu câþiva ani mai mare,
era deja un cavaler cu o reputaþie-n spate.
Unii bãieþi norocoºi se nasc cu un talent pentru violenþã.
Într-o dupã-amiazã, Gregor ºi-a gãsit frãþiorul
jucându-se cu o jucãrie lângã foc.
Era jucãria lui Gregor, un cavaler de lemn.
Gregor n-a scos o vorbã, dar ºi-a înºfãcat fratele de ceafã
ºi i-a înfipt faþa în cãrbunii fierbinþi.
L-a þinut acolo, în timp ce bãiatul zbiera,
în timp ce faþa i se deforma.
Nu cunosc mulþi oameni povestea.
N-o sã spun nimãnui, promit.
Nu, te rog sã nu sufli o vorbã.
Dacã Ogarul te aude numai pomenind de incident,
mã tem cã niciun cavaler din Debarcaderul Regelui
nu te vor putea salva.
Milord, Înãlþimea Sa, Regina.
- Înãlþimea voastrã... - Lipseºti de la turnirul tãu.
Dacã-mi poartã numele nu înseamnã cã-i în cinstea mea.
Mã gândeam sã dãm uitãrii incidentul de pe Drumul Regelui,
pacostea cu lupii aceia.
A fost un gest extrem sã te oblig sã ucizi bestia.
Deºi, uneori, exagerãm când vine vorba de copiii noºtri.
- Cum se mai simte Sansa? - Îi place aici.
E singura din familia Stark cãreia-i place.
Îi seamãnã mamei. Nu prea are trãsãturi nordice.
- Ce cauþi tu aici? - Te-aº putea întreba acelaºi lucru.
Ce speri sã înfãptuieºti?
Regele m-a rugat sã-l slujesc pe el ºi þinutul sãu.
Asta o sã fac pânã la noi ordine.
Nu-l poþi schimba sau ajuta.
O sã facã ce pofteºte, ca întotdeauna.
Tu o sã te strãduieºti sã salvezi aparenþele.
Dacã asta mi-e misiunea, o sã mã supun.
Eºti un simplu soldat, nu-i aºa? Primeºti ordine ºi le îndeplineºti.
Presupun cã are sens.
Fratele tãu mai mare conducea, iar tu ai fost învãþat sã te supui.
Am fost învãþat ºi sã-mi ucid duºmanii, Înãlþimea ta.
La fel ºi eu...
Binecuvântaþi sã fiþi, oameni buni!
La fel ºi tu.
Bãiete! Pâine, carne ºi bere, repede!
Bunã idee, bunicule. Sunt lihnit!
Ascultãm un cântec în timp ce aºteptãm sau...
Mai bine mã arunc în fântânã.
Bunicule, ar putea fi ultima noastrã ºansã dacã te duci spre Nord.
Singura muzicã a nordicilor e urletul lupilor!
În numele zeilor!
Îmi pare rãu, milord, dar nu mai avem loc.
- Sunt ocupate toate camerele. - Oamenii mei pot dormi în grajd.
În ceea ce mã priveºte, nu pretind o camerã mare.
Sincer, milord, nu avem nicio camerã.
Nu pot face nimic în aceastã privinþã?
Poþi lua camera mea.
Iatã un om isteþ!
Te descurci cu mâncarea? Yoren, cineazã cu mine.
- Da, milord. - Lordul de Lannister!
Vã pot þine companie în timp ce mâncaþi?
Pot cânta victoria tatãlui dvs la Debarcaderul Regelui.
Nimic nu mi-ar strica cina mai tare.
Lady Stark! Ce plãcere neaºteptatã!
Îmi pãrea rãu cã nu v-am gãsit la Winterfell.
Lady Stark!
Tot sub numele de Catelyn Tully am stat ºi data trecutã aici.
Dumneavoastrã, domnule...
Vãd cumva þesut pe haina dumitale liliacul negru de Harrenhal?
Într-adevãr, milady.
Iar Lady Whent e o prietenã sincerã ºi cinstitã
a tatãlui meu, Lord Hoster Tully de Riverrun?
Într-adevãr, este.
Armãsarul roºu a fost mereu un semn de bun-venit la Riverrun.
Tatãl meu îl considerã pe Jonas Bracken
ca fiind unul dintre cei mai vechi ºi loiali purtãtori de stindard.
Lordul nostru e onorat de încrederea acordatã.
Îl invidiez pe tatãl tãu
pentru toþi prietenii sãu aleºi, Lady Stark,
dar nu prea ghicesc scopul purtãrii tale.
ªi þie îþi cunosc emblema.
Turnurile Gemene din Frey.
- Ce mai face stãpânul tãu, Ser? - Lord Walder e bine, milady.
A solicitat prezenþa tatãlui dvs la cea de-a 90-a sa onomasticã.
Plãnuieºte sã se însoare iar.
Bãrbatul acesta mi-a pãºit pragul casei ca oaspete,
unde a contribuit la încercarea de a-mi ucide fiul,
un bãiat de zece ani.
În numele Regelui Robert ºi a bunilor lorzi pe care-i slujiþi,
Vã rog sã mã ajutaþi sã-l prind ºi sã-l readuc la Winterfell,
pentru a aºtepta dreptatea Regelui.
Traducerea ºi adaptarea: Cookie @ www.titrãri.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrãri.ro