URZEALA TRONURILOR Sezonul 1, Episodul 3
Traducerea ºi adaptarea: Cookie & veveriþa_bc @ www.titrãri.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrãri.ro
Fiþi binevenit, Lord Stark!
Marele Maestru Pycelle a convocat o întrunire a consiliului restrâns.
E solicitatã onoarea prezenþei dvs.
Acomodeazã fetele. Mã întorc la timp pentru cinã.
- Jory, tu le însoþeºti. - Da, domnul meu.
Dacã doriþi sã vã schimbaþi în veºminte mai nimerite...
Slavã zeilor cã ai venit, Stark!
Era ºi timpul sã ne bucurãm de-o domnie severã din Nord.
Mã bucur sã vãd cã aperi Tronul.
E o vechiturã tare zdravãnã.
Mã întreb, oare fundurile câtor regi l-or fi lustruit?
Cum era vorba aia? Regele se uºureazã, iar Mâna îl ºterge.
Ai o armurã tare spilcuitã.
- N-ai nicio zgârieturã pe ea. - ªtiu...
Am fost þintit ani de-a rândul, dar niciodatã vãtãmat.
Sã-nþeleg cã þi-ai ales rivalii cu înþelepciune.
Sunt înzestrat cu talentul ãsta.
Cred cã e ciudat pentru tine sã pãºeºti în încãperea asta.
Eu stãteam chiar aici când s-a întâmplat.
Fratele tãu a fost tare curajos. Ca ºi tatãl tãu, de altfel.
Nu meritau sã moarã astfel.
Nimeni nu meritã un asemenea sfârºit.
Iar tu ai stat ºi ai privit, pur ºi simplu...
500 de oameni au stat ºi au privit nepãsãtori.
Toþi marii cavaleri din Cele ªapte Regate.
Crezi c-a rostit cineva o vorbã sau a ridicat cineva un deget?
Nu, Lord Stark.
Cei 500 de oameni ºi încãperea ce-i adãpostea era tãcutã ca o criptã.
Cu excepþia þipetelor, desigur, precum ºi a râsetelor Regelui Nebun.
Iar mai târziu...
...când îl priveam pe Regele Nebun dându-ºi ultima suflare,
mi-am amintit cum râdea, în timp ce tatãl tãu ardea.
Am simþit cã s-a fãcut dreptate.
Aºa te consolezi tu searã de searã?
Îþi spui cã eºti un slujitor al dreptãþii?
Cã mi-ai rãzbunat tatãl
când þi-ai înfipt sabia în spatele lui Aerys Targaryen?
Spune-mi...
Dacã mi-aº fi înfipt sabia în burta, nu în spatele Regelui cel Nebun,
m-ai fi admirat mai cu prisosinþã?
L-ai slujit onorabil...
...când slujirea ta era de bunã credinþã.
Lord Stark.
Lord Varys.
Am fost teribil de mâhnit sã aud de necazurile de pe Drumul Regelui.
Cu toþii ne rugãm ca prinþul Joffrey sã se întremeze.
Pãcat cã n-aþi rostit o rugãciune ºi pentru fiul mãcelarului.
Renly! Arãþi bine.
Iar tu arãþi ostenit de pe drum.
Le-am spus cã întâlnirea s-ar mai putea amâna o zi, dar...
Dar avem un regat de care trebuie sã ne îngrijim.
Sper de multã vreme sã te întâlnesc, Lord Stark.
Nu mã îndoiesc cã Lady Catelyn þi-a pomenit de mine.
Mi-a pomenit, Lord Baelish.
Am înþeles cã l-ai cunoscut ºi pe fratele meu, Brandon.
L-am cunoscut îndeaproape.
Încã mai port dovada stimei sale de la buric la claviculã.
Poate cã nu þi-ai ales bine omul cu care sã te duelezi.
Nu am ales bãrbatul, domnul meu, ci am ales-o pe Catelyn Tully.
O femeie pentru care meritã sã te duelezi.
Sunt convins cã mã aprobi.
Îndrãznesc cu umilinþã sã te întrerup, Lord Stark.
- Mare Maestru... - Câþi ani au trecut?
- Erai tânãr pe atunci. - Iar tu slujeai un alt rege.
Vai, dar ce uituc sunt!
Asta-þi aparþine þie acum.
Sã dãm startul întrunirii?
- În absenþa regelui? - S-o apropia iarna,
dar nu pot spune acelaºi lucru ºi despre fratele meu.
Luminãþia sa e împovãrat de multe greutãþi.
Ne încredinþeazã ºi nouã unele chestiuni,
pentru a-l uºura de povarã.
Noi suntem domnii însãrcinaþi cu problemele neînsemnate.
Fratele meu ne-a însãrcinat sã pregãtim un turnir
în onoarea numirii Lordului Stark ca Mânã a Regelui.
Despre ce premii vorbim?
40.000 de dragoni de aur pentru campion,
20.000 pentru cel de pe locul doi ºi 20.000 pentru arcaºul câºtigãtor.
Oare vistieria poate suporta o asemenea cheltuialã?
Va trebui sã ne împrumutãm. Cred cã ne va ajuta familia Lannister.
Deja îi datorãm trei milioane în aur Lordului Tywin.
Ce mai conteazã încã 80.000?
- Coroana are datorii de trei milioane? - Mai precis, de ºase milioane.
Cum aþi putut îngãdui sã se întâmple una ca asta?!
Vistiernicul procurã banii, iar Regele ºi Mâna îi cheltuiesc.
Nu pot sã cred cã Jon Arryn
i-a permis lui Robert sã falimenteze þinutul.
Lord Arryn a oferit sfaturi înþelepte ºi prudente,
dar mã tem cã Împãrãþia Sa nu ascultã mereu.
El numeºte îndeletnicirea asta "numãrarea monedelor".
O sã vorbesc mâine cu el.
Turnirul acesta e o extravaganþã pe care nu ne-o permitem.
Cum doreºti, dar eu propun sã stabilim un plan.
Nu vom stabili niciun plan pânã ce nu discut cu Robert.
Mã iertaþi, domnii mei. Am îndurat un drum lung.
Tu eºti Mâna Regelui, Lord Stark. Noi te slujim dupã cum pofteºti.
Fii serios, e aproape vindecatã.
- E o ranã urâtã. - Un rege trebuie sã aibã rãni.
Te-ai luptat cu un lup strãvechi. Eºti un luptãtor, ca tatãl tãu.
Nu-i semãn deloc. Nu m-am luptat cu fiara aceea.
M-a muºcat, iar singura mea reacþie a fost sã þip.
Ambele fete Stark m-au vãzut.
Nu-i adevãrat. Ai ucis bestia.
Ai cruþat fata datoritã iubirii pe care tatãl tãu i-o poartã tatãlui ei.
Dar nu-i adevãrat, eu...
Când Aerys Targaryen ºedea pe Tronul de Fier,
tatãl tãu era un rebel ºi un trãdãtor.
Într-o zi, o sã ºezi ºi tu pe tron, iar adevãrul va fi cel plãsmuit de tine.
- Trebuie sã mã însor cu ea? - Da.
E foarte frumoasã ºi tânãrã.
Dacã nu-þi place de ea, o poþi vedea doar în ocazii formale,
iar când va veni vremea, veþi da naºtere unor prinþi ºi prinþese mici.
ªi dacã vrei sã te destrãbãlezi cu târfe, eºti liber s-o faci.
Iar dacã vrei sã te culci cu virgine de viþã nobilã, aºa va fi.
Tu eºti bãiatul meu drag, iar lumea va fi cum þi-o doreºti.
Fã un gest frumos pentru fata lui Stark.
- Nu vreau. - Dar o vei face.
Atenþiile ocazionale te vor scuti de neplãceri în timp.
Le conferim nordicilor prea multã putere. Se considerã egalii noºtri.
- Tu ce tratament le-ai acorda? - Le-aº dubla taxele.
Le-aº cere 10.000 de soldaþi pentru armata regalã.
O armatã regalã?
De ce sã-ºi conducã fiecare lord proprii slujitori?
E primitiv, cu nimic mai presus decât sãlbaticii din munþi.
Ar trebui sã dispunem de o armatã fixã, devotatã Coroanei,
pregãtitã de soldaþi experimentaþi,
în locul unor þãrani care n-au pus mâna pe suliþã în viaþa lor!
- Iar dacã cei din Nord se revoltã? - Eu i-aº zdrobi.
Aº asedia Winterfell ºi aº instala un slujitor loial în þinut,
ca Paznic al Nordului, poate pe unchiul Kevan.
Iar cei 10.000 de soldaþi ar lupta pentru tine sau pentru domnul lor?
Pentru mine, doar eu le sunt Rege.
Dar tocmai le-ai invadat þinutul natal ºi le-ai cerut sã-ºi ucidã fraþii.
Dar nu le cer aºa ceva.
Nordul nu poate fi administrat de cãtre un strãin.
E prea mare ºi sãlbatic, iar la sosirea iernii,
cei ºapte zei nu v-ar putea salva pe tine ºi pe armata ta regalã.
Un rege iscusit ºtie când sã-ºi cruþe puterea...
...ºi când sã-ºi cotropeascã duºmanii.
Deci eºti de acord cu mine cã familia Stark ne e rivalã?
Toþi cei strãini nouã ne sunt duºmani.
De ajuns, domniºoarã! Mãnâncã-þi mâncarea.
- Exersez. - Pentru ce anume?
- Pentru prinþ. - Arya, înceteazã!
E un mincinos ºi-un laº ºi mi-a ucis prietenul.
Câinele de vânãtoare þi-a ucis prietenul.
Câinele ãla de vânãtoare face tot ce-i porunceºte prinþul.
- Eºti o idioatã. - Iar tu, o mincinoasã.
Dacã ai fi spus adevãrul, Mycah ar fi fost acum în viaþã.
Ajunge!
Ce se petrece aici?
Arya preferã sã se poarte ca o bestie, nu ca o domniºoarã.
Retrage-te în camera ta. Discutãm noi mai târziu.
Asta e pentru tine, scumpa mea.
Acelaºi pãpuºar confecþioneazã toate jucãriile prinþesei Myrcella.
Nu-þi place?
Nu m-am mai jucat cu pãpuºi de când aveam opt ani.
- Pot sã mã retrag? - Dar abia ai ciugulit din mâncare!
E-n regulã. Eºti scuzatã.
Pânã ºi sã lupþi în rãzboi era mai uºor decât sã creºti fete.
Pleacã de-aici!
Arya, deschide uºa.
Pot sã intru?
- A cui e sabia aia? - A mea.
Ia dã-mi-o mie.
Cunosc pecetea asta. E opera lui Mikken.
De unde o ai?
Asta nu e o jucãrie.
Domniºoarele n-ar trebui sã se joace cã sãbii.
Dar nu mã jucam! ªi nu vreau sã fiu o domniºoarã.
Vino la mine.
Ce vrei sã faci cu sabia asta?
- Se numeºte "Acul". - O sabie cu nume...
Pe cine voiai sã împungi cu Acul? Pe sora ta?
ªtii regulile elementare despre luptele cu sãbii?
- Trebuie s-o înfig cu vârful ascuþit. - Cam asta ar fi regula fundamentalã.
Încercam sã învãþ.
L-am rugat pe Mycah sã exerseze cu mine.
Eu l-am rugat.
- A fost vina mea. - Ba nu, fatã dragã...
Nicidecum, nu tu l-ai ucis pe fiul mãcelarului.
Îi urãsc pe toþi!
Urãsc câinele de vânãtoare, pe Reginã, pe Rege, pe Jeoffrey ºi pe Sansa!
Sansa a fost târâtã în faþa Regelui ºi a Reginei...
...ºi i s-a cerut sã-l facã mincinos pe prinþ.
La fel ºi eu! El chiar e un mincinos!
Draga mea, ascultã-mã.
Sansa se va mãrita cu Jeoffrey într-o bunã zi.
Ea nu-l poate trãda.
Trebuie sã-i ia partea chiar ºi când greºeºte.
Dar cum îi poþi îngãdui sã se mãrite cu un astfel de om?
Uitã-te la mine.
Tu eºti o Stark din Winterfell. Ne cunoºti motto-ul.
"Se apropie iarna."
Tu ai fost nãscutã în arºiþa verii. Niciodatã nu ai cunoscut altceva.
Dar acum, iarna chiar se apropie.
Iar în gerul iernii trebuie sã ne ocrotim reciproc,
sã avem grijã unii de alþii. Sansa e sora ta.
Dar nu o urãsc.
Nu cu adevãrat.
Nu vreau sã te înspãimânt, dar nici nu te voi minþi.
Am ajuns într-un þinut primejdios.
Nu putem purta rãzboaie între membrii familiei noastre.
În regulã?
Poftim. Îþi aparþine.
Pot s-o pãstrez?
Încearcã sã nu-þi împungi sora cu ea.
Dacã tot vei poseda o sabie, ar trebui sã-nveþi s-o foloseºti.
Nu asculta de el! Corbii sunt toþi niºte mincinoºi.
- ªtiu o poveste cu un corb. - Îþi urãsc poveºtile.
ªtiu ºi o poveste despre un flãcãu care ura poveºtile.
Aº putea sã-þi povestesc despre Ser Duncan cel Înalt.
Acele poveºti erau mereu preferatele tale.
Nu acelea erau preferatele mele. Îmi plãceau cele de groazã.
Scumpul meu prunc nãscut vara, ce ºtii tu ce-i aia teamã?
Teama se naºte în iarna nãprasnicã,
pe când zãpada creºte în nãmeþi de 30 m înãlþime.
Teama apare în nopþile lungi, când soarele se ascunde ani la rând,
iar pruncii se nasc, trãiesc ºi mor pierduþi în întuneric.
Aceea e vremea când trebuie sã te temi, micule lord.
Când Umblãtorii Albi rãtãcesc prin pãduri.
Cu mii de ani în urmã, a sosit o noapte
ce a durat o generaþie întreagã.
Regii au îngheþat de frig în castele, precum ºi pãstorii în colibe.
Femeile ºi-au sufocat copiii, decât sã-i vadã murind de foame.
Au plâns ºi ºi-au simþit lacrimile îngheþându-le pe obraji.
Ãsta e genul de poveste care-þi place?
În întunericul acela, au sosit Umblãtorii Albi pentru prima datã.
Au rãpus oraºe ºi regate, cãlare pe caii lor morþi,
vânând cu pãianjenii lor albi, mari cât câinii de vânãtoare.
- Ce-i mai povesteºti acum? - Ce vrea sã audã micul lord.
Du-te de serveºte-þi cina. Vreau sã discut cu el.
O datã, mi-a spus cã cerul e albastru fiindcã trãim
în interiorul unui ochi albastru uriaº, pe nume Macomber.
Poate cã aºa ºi e.
Cum te mai simþi?
Tot nu-þi aminteºti nimic?
Bran, te-am vãzut cãþãrându-te de mii de ori.
Pe vânt ºi ploaie, de mii de ori.
- Nu ai cãzut niciodatã. - Ba iatã cã s-a întâmplat.
E adevãrat ce spune Maester Luwin despre picioarele mele?
Prefer sã fiu mort.
- Sã nu mai spui asta niciodatã! - Prefer sã mor.
Suntem mai feriþi de priviri iscoditoare aici, doamna mea.
Dar tot sunt destui curioºi.
N-am mai pãºit în capitalã de nouã ani.
Nimeni nu ºtia cine sunt nici data trecutã când am venit.
Doamna mea...
Bun venit în Debarcaderul Regelui, Lady Stark. Sunteþi bunã sã ne însoþiþi?
Cu mare plãcere. N-am fãcut nimic rãu.
Ni s-a dat ordin sã vã escortãm în oraº.
Vi s-a dat ordin?!
- Nu ºtiu cine vã dã ordine, dar... - Urmaþi-mã, Lady Stark.
Cat! Plecaþi de-aici. Urcaþi la etaj.
Vierme ce eºti!
Mã iei drept o neisprãvitã pe care o poþi târî în...
N-am vrut sã te jignesc pe tine, dintre toþi oamenii.
Cum îndrãzneºti sã mã aduci aici? Þi-ai pierdut minþile?!
Nimeni nu te va cãuta aici. Nu asta-þi doreai?
Îmi pare sincer rãu sã te adãpostesc aici.
De unde ºtiai cã vin în Debarcaderul Regelui?
Un prieten drag mi-a spus.
- Lady Stark... - Lord Varys!
Mã simt binecuvântat sã te vãd dupã atâþia ani.
Sãrmanele tale mâini...
Tu de unde ºtiai cã vin?
Meseria mea e sã fiu la curent, doamna mea.
Ai adus cumva pumnalul cu tine?
Pãsãrile mele sunt pretutindeni, chiar ºi în Nord.
Mi-au ºoptit cele mai ciudate poveºti.
Oþel Valyrian...
ªtii al cui e pumnalul ãsta?
Trebuie sã recunosc cã nu ºtiu.
Trãim o zi cu adevãrat istoricã!
Eu cunosc ceva ce tu n-ai habar.
Existã un singur pumnal ca acesta în toate cele ªapte Regate.
- Îmi aparþine. - E al tãu?
Cel puþin, a fost pânã la turnirul de ziua onomasticã a prinþului Joffrey.
Am pariat pe Ser Jaime în duel, cum ar face orice om chibzuit.
Când cavalerul din Glowers l-a rãpus, am pierdut pumnalul.
În mâinile cui a ajuns?
Ale lui Tyrion Lannister, aºa-zisul "Pitic".
Grenn, aratã-i ce vã poate pielea vouã, fermierilor!
Dacã era o sabie adevãratã, erai mort pânã acum.
Lordul Snow a crescut într-un castel, dispreþuind creaturi asemeni vouã.
Pyp.
Crezi cã bastardul lui Ned Stark sângereazã ca restul muritorilor?
Urmãtorul!
Lord Snow, se pare cã eºti cel mai util slujitor de aici.
Mergeþi de vã curãþaþi rãnile!
Mai mult de-atât nu-mi poate suporta stomacul pentru o zi.
Ce bãrbat fermecãtor!
N-am nevoie sã fie fermecãtor.
Vreau sã transforme ceata asta de hoþi ºi fugari
în bãrbaþi demni de Rondul de Noapte.
ªi cum evolueazã misiunea, comandante Mormont?
Agale.
A sosit un corb cu un mesaj pentru fiul lui Ned Stark.
- Veºti bune sau rele? - Ambele.
Lord Stark!
Am vrut sã-þi dau asta mai devreme.
Sunt tare uituc în ultima vreme.
A sosit un rãvaº de la Winterfell în aceastã dimineaþã.
Veºti bune?
Poate doreºti sã împãrtãºeºti veºtile cu soþia ta.
- Soþia mea e în Winterfell. - Aºa sã fie oare?
Da, la tine mã uit.
Mi-am zis cã aici o sã fie la adãpost de primejdii.
E unul dintre numeroasele asemenea locuri pe care le posed.
Eºti un bãrbat amuzant!
Un bãrbat tare haios...
Ned!
Ce þi-e ºi cu familia Stark... Temperamente aprige, minþi încete.
Mi-ai spart nasul, bastardule!
Eu observ o îmbunãtãþire.
Dacã te-am arunca peste Zid, oare cât þi-o lua sã atingi pãmântul?
Mã întreb dacã te-ar gãsi înaintea lupilor.
La ce te holbezi, jumãtate de om ce eºti?
Mã uit la tine.
Exact... Ai un chip interesant.
- Cu toþii aveþi chipuri tare diferite. - ªi ce-þi pasã þie de feþele noastre?
Cred c-ar arãta straºnic
dac-ar împodobi þepii din Debarcaderul Regelui.
Poate cã o sã-i scriu surorii mele, Regina, despre incident.
Discutãm noi mai târziu, Lord Snow.
Toþi ºtiau ce e aici ºi nimeni nu mi-a spus.
Nimeni, în afarã de tine.
Tatãl meu ºtia ºi m-a lãsat sã putrezesc la Zid.
ªi tatãl lui Grenn l-a abandonat... Lângã o fermã, când avea trei ani.
Pyp a fost prins furând o roatã de brânzã.
Surioara lui nu mai mâncase de trei zile.
I s-a dat dreptul sã aleagã: mâna dreapta sau Zidul.
M-am interesat de soarta lor la lordul comandant.
Ce poveºti fascinante!
Mã urãsc fiindcã sunt mai bun ca ei!
Norocul lor cã n-au fost antrenaþi
de un maestru al armelor, precum Ser Rodrik al tãu.
Nici nu cred cã vreunul dintre ei a þinut în mânã vreo sabie adevãratã
pânã sã ajungã aici.
Fratele tãu Bran... s-a trezit.
Simpla sugestie cã fratele Reginei
a încercat sã vã omoare bãiatul ar fi consideratã drept trãdare.
Avem dovada: pumnalul.
Despre care Lord Tyrion va spune cã i-a fost furatã.
Cel care l-ar putea contrazice are gâtlejul tãiat,
datoritã lupului bãiatului vostru.
Petyr a promis sã ne ajute sã aflãm adevãrul.
Mi-e ca un frate, Ned. Nu m-ar trãda niciodatã.
O sã-ncerc sã te protejez, de dragul ei.
E o nebunie, recunosc,
dar n-am putut niciodatã sã-i refuz ceva soþiei tale.
N-o sã uit asta niciodatã. Eºti un prieten adevãrat.
Sã nu mai spui nimãnui. Trebuie sã-mi pãstrez reputaþia.
- Cum ai putut sã fii aºa prost? - Liniºteºte-te.
E doar un copil, avea zece ani.
- Unde-þi era mintea? - M-am gândit la noi.
E cam târziu sã te plângi acum.
- Ce le-a spus bãiatul? - Nimic.
- Atunci de ce te isterizezi? - Dacã o sã-ºi aducã aminte?
Dacã o sã-i spunã tatãlui sãu ce-a vãzut?
O sã spunem cã minte sau cã a visat. Putem spune ce vrem noi.
Cred cã putem fi mai deºtepþi decât un puºti de zece ani.
- ªi soþul meu? - O sã mã rãzboiesc cu el, dacã e nevoie.
S-ar putea scrie ºi o baladã despre noi: "Rãzboiul pentru mejul lui Cersei."
- Dã-mi drumul. - Niciodatã.
- Lasã-mã. - Bãiatul n-o sã spunã nimic.
Dacã vorbeºte, îl omor.
Pe el, pe Ned Stark, pe Rege, pe toþi,
pânã când vom rãmâne doar noi pe lumea asta.
Aº fi vrut sã le vãd pe fete.
- E prea periculos. - Doar pentru o clipã.
Pânã când nu aflãm cine ne sunt duºmanii...
Sunt convinsã cã ei sunt vinovaþii, Ned. Cei din Casa Lannister.
- În adâncul sufletului, o ºtiu. - Degeþel are dreptate.
- Nu pot sã fac nimic fãrã vreo dovadã. - ªi dacã gãseºti dovada?
O sã i-o duc lui Robert...
Sper sã fie bãrbatul pe care-l ºtiam odatã.
Ai grijã de tine pe drum. Temperamentul tãu poate fi periculos.
Temperamentul meu? Tu era sã-l omori pe Degeþel ieri.
Încã te iubeºte.
Crezi?
Hai, pleacã.
Da, a trecut mult timp, dar încã îmi amintesc fiecare chip.
Tu-þi aduci aminte de primul pe care l-ai ucis?
- Desigur. - Cina a fost?
Un Tyroshi. Nu i-am reþinut numele.
- Cum ai fãcut-o? - I-am bãgat o lance în inimã.
Rapid...
Norocul tãu.
Al meu a fost un bãiat Tarly la Bãtãlia de la Summerhall.
Calul meu fusese strãpuns de-o sãgeatã, aºa cã eram pe jos,
chinuindu-mã sã trec prin noroi.
A venit fugind spre mine, bãieþandrul ãla,
crezând cã poate pune punct revoltei cu o loviturã de sabie.
L-am pus la pãmânt cu ciocanul. Ce puternic eram pe vremea aceea!
I-am strãpuns pieptul. Cred cã i-am zdrobit toate coastele.
Am stat deasupra lui, cu ciocanul deasupra capului.
Chiar înainte sã lovesc, mi-a strigat: "Stai!".
Nu-þi spune nimeni cã toþi fac pe ei.
Partea asta nu apare în niciun cântec.
Ce bãiat prost...
Acum, cei din familia Tarly nu se deosebesc de oamenii de rând.
Putea sã stea la marginea bãtãliei, alãturi de bãieþii deºtepþi,
iar azi, soþia lui l-ar fi fãcut sã se simtã groaznic,
bãieþii sãi ar fi fost ingraþi,
ºi s-ar fi trezi de trei ori pe noapte ca sã se uºureze într-un vas. Vin!
Lancel. Ce nume tâmpit!
Lancel Lannister.
Cine þi-a pus þie numele? Vreun nãtâng bâlbâit?
Ce faci?
- E goalã. - Cum adicã e goalã?
- Nu mai este vin. - Asta înseamnã cã e goalã?
Du-te ºi mai adu.
Trimite-l pe vãrul tãu încoace. Ucigaº de regi! Treci încoace.
Înconjurat de bãrbaþi din Casa Lannister.
De câte ori închid ochii, le vãd pãrul bãlai
ºi chipurile mândre ºi satisfãcute.
Cred cã eºti rãnit în orgoliu un pic, sã stai acolo, ca un strãjer glorificat.
Jaime Lannister, fiul marelui Tywin...
Obligat sã pãzeºti uºa în timp ce Regele tãu
mãnâncã, bea, se uºureazã ºi ºi-o trage.
Haideþi, darã...
Depãnam poveºti de rãzboi.
Pe cine ai ucis prima oarã, fãrã sã punem la socotealã bãtrânii?
Unul dintre nelegiuþii din Frãþie.
Am fost ºi eu acolo în ziua aceea.
Erai un simplu scutier ºi aveai 16 ani.
L-ai ucis pe Simon Toyne într-un contraatac.
A fost cea mai bunã miºcare pe care am vãzut-o vreodatã.
Era un luptãtor bun, Toyne, dar nu prea avea rezistenþã.
Nelegiuitul ãsta al tãu...
...a avut vreun ultim cuvânt?
I-am tãiat capul, deci nu.
Dar Aerys Targaryen?
Ce-a spus Regele Nebun când l-ai înjunghiat pe la spate?
N-am întrebat niciodatã asta.
Nu te-a numit trãdãtor? Nu te-a implorat sã-i cruþi viaþa?
A spus acelaºi lucru pe care-l repeta de ore întregi...
"Ardeþi-i pe toþi."
Dacã asta e tot...
- Dothraki îºi cumpãrã sclavii? - Ei nu cred în bani.
Majoritatea sclavilor au fost primiþi în dar.
- De la cine? - Dacã domneºti peste un oraº
ºi vezi hoarda apropiindu-se. ai douã opþiuni:
plãteºti tribut sau lupþi.
Alegerea e uºoarã pentru majoritatea. Desigur, uneori, nu e suficient.
Uneori, Khalul se simte jignit de numãrul de sclavi primiþi.
Ar putea considera bãrbaþii prea slabi sau femeile prea urâte.
Alteori, Khalul decide cã n-a mai dus o bãtãlie frumoasã de luni de zile
ºi are nevoie de antrenament.
Spune-le sã se opreascã.
Vrei sã se opreascã toatã hoarda? Cât timp?
Pânã când le spun eu altfel.
- Începi sã vorbeºti ca o Reginã. - Nu o Reginã, ci o Khaleesi.
Cum îndrãzneºti?! Îmi dai tu mie ordine? Mie?!
Nu tu comanzi dragonul. Eu sunt Lordul Celor ªapte Regate.
Eu nu primesc ordine de la sãlbatici sau de la curvele lor. Clar?!
Rakharo a întrebat dacã vrei sã-l omoare, Khaleesi.
Nu!
Rakharo a spus cã ar trebui sã-i dai urechea.
- Sã-l înveþi ce înseamnã respectul. - Te rog, nu-i face nimic!
Spune-i cã nu vreau sã-l rãneascã pe fratele meu.
Mormont! Omoarã-i pe câinii ãºtia!
Eu sunt Regele tãu!
Ne întoarcem la Khalasar, Khaleesi?
Tu mergi pe jos.
Am vrut sã fiu alãturi de tine când îl vei vedea pentru prima datã.
- Plec în dimineaþa asta. - Pleci?
Eu sunt Prim Paznic. Meseria mea e sã fiu acolo.
- Circulã poveºti neliniºtitoare. - Despre ce?
Despre lucruri pe care nu vreau sã le cred.
Sunt pregãtit. N-o sã te dezamãgesc.
Tu nu vii.
Tu nu eºti Paznic, Jon.
- Dar sunt mai bun decât... - Nu eºti mai bun decât nimeni!
Aici...
Bãrbaþii primesc ceea ce meritã, atunci când vor merita.
Vorbim când mã întorc.
- Boaºe de urs. - Glumeºti?
Creierul, mãruntaiele, plãmânii ºi inima prãjite în propria-i grãsime.
Când eºti la 150 km Nord de Zid
ºi ai mâncat ultima oarã cu o sãptãmânã în urmã, nu laºi nimic în urmã.
- ªi ce gust au boaºele de urs? - Cam greu de mestecat.
Dar care a fost cea mai ciudatã mâncare a ta, domnul meu?
Fetele Dornish se pun la socotealã?
Daci strãbaþi Cele ªapte Regate,
în cãutare de hoþi de buzunare ºi de cai ºi-i aduci aici, ca recruþi?
Da.
Dar nu toþi au fãcut lucruri rele.
Unii dintre ei sunt doar bãieþi sãraci care cautã sã se antreneze.
Unii dintre ei sunt în cãutare de glorie.
Au mai mari ºanse sã gãseascã hranã decât glorie.
Rondul de Noapte e o glumã pentru tine, nu?
Asta am ajuns, Lannister? O armatã de bufoni în negru?
N-aveþi suficienþi soldaþi pentru a fi o armatã
ºi, în afarã de Yoren, niciunul dintre voi n-are haz.
Sper cã þi-am furnizat ceva poveºti bune de spus
pentru când o sã te întorci la Debarcaderul Regelui.
Dar ºi sã te gândeºti când o sã-þi bei vinul la bordel...
Jumãtate dintre cei pe care i-ai vãzut antrenându-se vor muri la Nord de Zid.
S-ar putea sã fie rãpuºi de securea vreunui venetic,
poate vor cãdea bolnavi
sau poate vor muri din cauza frigului.
Ei mor în chinuri. ªi fac asta pentru ca lorzii dolofani ca tine
sã se bucure de dupã-amiezile lor de varã în liniºte ºi pace.
Crezi cã sunt dolofan?
- Ascultã, Benjen. Pot sã-þi spun aºa? - Spune-mi cum vrei.
Nu ºtiu cu ce te-am jignit.
Eu admir foarte mult Rondul de Noapte.
Te admir foarte mult ºi pe tine ca Prim Paznic.
Cândva, fratele meu mi-a spus
cã nimic din ce spune cineva înainte de cuvântul "dar"
nu conteazã cu adevãrat.
Dar...
Eu nu cred cã uriaºii, strigoii ºi Umblãtorii Albi
miºunã dincolo de Zid.
Cred cã singura diferenþã între noi ºi venetici
e cã, atunci când s-a ridicat Zidul, strãmoºii noºtri erau de partea asta.
Ai dreptate.
Veneticii nu se deosebesc prea mult de noi.
Sunt un pic mai duri, poate.
Dar sunt tot din carne ºi oase.
Eu ºtiu cum sã le dau de urmã ºi cum sã-i omor.
Nu veneticii mã fac sã nu dorm noaptea.
Tu n-ai fost dincolo de Zid, aºa cã nu-mi spune tu mie ce-i acolo.
Te duci dincolo?
- Ai grijã de tine, þine-þi de cald. - Distracþie plãcutã în capitalã, frate.
Mereu mã distrez acolo.
Cred cã începe sã-i placã de mine.
- "Te duci dincolo"? - Da.
Prin tunel, pânã în partea cealaltã.
O sã stea la Nord de Zid timp de o lunã sau douã.
Deci ºi tu te duci la Debarcaderul Regelui.
Poimâine. Jumãtate din recruþi îi iau din temniþele de-acolo.
Hai sã mergem împreunã. Mi-ar prinde bine o companie decentã.
Eu sunt mai neglijent când cãlãtoresc.
Nu ºi de data asta. Vom sta la cele mai bune castele ºi hanuri.
Nimeni nu refuzã un Lannister.
Da, Khaleesi.
Ce faci?
Când ai sângerat ultima oarã, Khaleesi?
Te schimbi, Khaleesi.
E o binecuvântare de la Marele Armãsar.
Pentru un cãlãreþ, lama curbatã e bunã, e mai uºor de mânuit.
E o armã bunã pentru un Dothrakan.
Dar pentru un bãrbat cu armurã...
Shori tawakof.
Arakh-ul nu strãpunge oþelul.
Pentru asta, sabia lungã e mai bunã.
E conceputã ca sã strãpungã armura.
Rãzboinicii Dothraki nu poartã fuste din oþel.
Armura.
Armura te face...
- Vroz? - Încet.
- Aºa e. Dar te ºi þine în viaþã.
Pe mine, tata m-a învãþat sã lupt. Mi-a spus cã viteza învinge mãrimea.
Am auzit cã tatãl tãu a fost un rãzboinic faimos.
A fost cãlãreþ sub comanda lui Khal Bharbo.
Dar tatãl tãu, Jorah Andalul? A fost ºi el rãzboinic?
Încã e.
E un om cu o mare onoare, dar eu l-am trãdat.
Khaleesi vrea sã mãnânce altceva în seara asta.
- Prinde niºte iepuri. - Nu sunt iepuri pe-aici.
Cautã niºte raþe. Astea îi plac ei.
Tu ai vãzut vreo raþã, femeie? Nu sunt nici iepuri, nici raþe.
- Tu ai ochi în capul ãla? Da sau nu?! - Atunci, câini! Am vãzut destui.
Nu cred cã vrea sã mãnânce carne de câine.
Khaleesi poartã un copil în ea.
E adevãrat. N-a mai sângerat de douã luni.
A început sã-i creascã burta.
- O binecuvântare de la Marele Armãsar. - Nu vrea sã mãnânce carne de cal.
Îi pun pe bãieþi sã taie o caprã pentru cina ei.
Trebuie sã ajung la Qohor.
Noi mergem spre Vaes Dothrak.
Stai liniºtit. Vã prind eu din urmã. Hoarda e uºor de gãsit.
Nu mai sta pe loc.
E mai greu sã loveºti o þintã în miºcare.
Cu excepþia ta. Tu te miºti prea mult.
Dacã aº þine sabia întinsã, tu ai face toatã treaba.
Câte ierni au trecut peste tine, Lord Tyrion?
- Opt... Nu, nouã. - ªi toate au fost scurte?
Se spune cã iarna în care am fost nãscut a durat trei ani, Maester Aemon.
Vara asta a durat nouã ani.
Cei din citadelã ne spun cã zilele sunt tot mai scurte.
Cei din Casa Stark mereu au dreptate pânã la urmã:
Chiar se apropie iarna.
Asta va fi una lungã,
ºi va aduce lucruri întunecate odatã cu ea.
Am prins venetici, tot mai mulþi. Fug spre sud.
Cei care fug spun cã i-au vãzut pe Umblãtorii Albi.
Da, ºi pescarii din Lannisport spun cã au vãzut sirene.
Unul dintre paznicii noºtri a jurat cã i-a vãzut omorându-i camarazii.
A jurat pânã în clipa în care Ned Stark i-a retezat capul.
Rondul de Noapte e singura piedicã
dintre þinut ºi ceea ce e dincolo de el.
ªi a devenit o armatã
de bãieþi indisciplinaþi ºi bãtrâni obosiþi.
Suntem mai puþin de 1000 acum.
Nu putem detaºa soldaþi ºi în celelalte castele de pe Zid.
Nu putem patrula cum trebuie sãlbãticia.
De-abia avem resurse sã ne înarmãm ºi hrãnim bãieþii.
Sora ta ºade de-a dreapta Regelui.
Spune-i cã avem nevoie de ajutor.
Dupã ce va veni iarna,
sã ne ajute zeii pe toþi dacã nu suntem pregãtiþi.
E bãiat.
- De unde ºtii tu? - Pur ºi simplu, ºtiu.
Îmi pare rãu sã te vãd plecând, Lannister.
Ori plec eu, ori pleacã gerul,
iar el nu pare sã plece.
Te opreºti la Winterfell în drum spre Sud?
Eu aºa zic.
Zeii ºtiu cã nu sunt prea multe bordeluri pânã la Debarcader.
Dacã-l vezi pe fratele meu, Bran, sã-i spui cã mi-e dor de el.
Sã-i spui cã l-aº vizita, dacã aº putea.
Desigur.
Nu va mai putea sã meargã niciodatã.
Dacã e sã fii invalid, mai bine sã fii un invalid bogat.
- Ai grijã de tine, Snow. - Rãmas bun, Milord.
Ai întârziat, bãiete!
Mâine, sã fii aici la amiazã.
Tu cine eºti?
Profesorul tãu de dans, Syrio Forel.
Mâine, o s-o prinzi. Acum ridic-o.
Nu aºa se face, bãiete.
Asta nu-i vreo sabie mare, s-o prinzi cu douã mâini.
- E prea grea. - Suficient cât se te facã puternic.
Atât. O singurã mânã e de-ajuns.
Acum nu stai cum trebuie. Întoarce-te într-o parte.
Da.
Aºa.
Eºti slab. Asta e bine. Þinta e micã.
Sã vãd cum þii sabia.
Da.
Trebuie sã fii delicat.
ªi dacã o scap?
Oþelul trebuie sã facã parte din braþul tãu.
Ai putea scãpa o parte din braþul tãu? Nu.
Nouã ani a fost Syrio Forel Prima Sabie a Lordului Mãrii din Braavos.
El ºtie chestiile astea. Ascultã de mine, bãiete.
Eu sunt fatã.
Bãiat sau fatã, tu eºti sabie. Asta e tot.
Aºa se þine.
Nu þii în mânã o secure.
- Þii o... - Un ac.
Aºa
Acum, sã începem dansul.
Nu uita, nu învãþãm dansul din Westeros.
Dansul cavalerului, hãcuim ºi lovim...
Ãsta e dansul din Braavos...
Dansul apei.
E iute ºi spontan.
Toþi oamenii sunt fãcuþi din apã, ºtii?
Dacã-i strãpungi, curge apa din ei ºi mor.
Acum, încearcã sã mã loveºti tu pe mine.
Sus!
Mort.
Mort de-a binelea.
Haide!
Din nou, mai repede.
Traducerea ºi adaptarea: Cookie & veveriþa_bc @ www.titrãri.ro
Sincronizare BluRay: Florin C, titrãri.ro